Справа № 274/3816/26 
Провадження №1-кп/0274/699/26 

ВИРОК
Іменем України  

03.06.2026 м.Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №42026062340000005 від 08.01.2026, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, який на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 12.02.2025 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 42500 грн, який ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області замінено на громадські роботи 240 год;
- 09.04.2026 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
28.05.2026 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області відповідно до вимог ст. ст. 36, 291, 301, 302 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №42026062340000005 від 08.01.2026 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, із клопотанням прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_4 та заявами учасників кримінального провадження про розгляд справи у спрощеному провадженні.
Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання учасників кримінального провадження про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.
Так, обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
До обвинувального акта додані: реєстр матеріалів досудового розслідування внесеного до№42026062340000005 від 08.01.2026, розписка про отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_3 , розписка про отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування захисником ОСОБА_5 , розписка про отрнимання копій матеріалів дізнання ОСОБА_3 ; письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, заява про ознайомлення з обмеженим правом на апеляційне оскарження та про згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд вважає за можливе розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 17 січня 2024 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.01.2024 за №17, зарахований до списків особового складу та призначений на посаду водія зенітного ракетного взводу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Так, 10.12.2025 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_3 та ОСОБА_3 знаходились в приміщенні однієї з кімнат квартири АДРЕСА_2 , яку орендував ОСОБА_3 .
В цей час та місці між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання наніс ОСОБА_3 один удар кулаком правої руки в область лівої щоки.
В результаті вчинення вказаних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді: синця на обличчі зліва, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального проступку за встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та умисні дії його кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, належить до кримінального проступку.
Обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працює, на даний час відбуває покарння в місцях позбавлення волі.
З урахуванням наведеного, зокрема характеру суспільно небезпечних діянь, вчинених обвинуваченим, беручи до уваги його особу та санкцію статті, за якою суд визнає його винуватим, а також те, що обвинувачений раніше судимий, висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого потребує контролю з боку держави, а тому призначає йому покарання в межах санкції статті, за якою він засуджується.
Одночасно суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив вищевказане кримінальне правопорушення до постановлення вироку Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області від 09.04.2026, а тому при остаточному призначенні покарання необхідно застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України. На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не подано.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази відсутні.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи відбування ним покарання у виді позбавлення волі та відсутність клопотань із цього приводу, суд не вбачає..
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 302, 368, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутого покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.04.2026, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць та штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень виконувати самостійно.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1