ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2624/26 Суддя (судді) першої інстанції: Олена ЛУКАШОВА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Златіна С.В.,
суддів: Воловика С.В., Кравченка Є.Д.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В : 
ОСОБА_1 (далі - позивач; ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - відповідач; ГУ ПФ України в м. Києві), в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка полягає у тому, що ним не включено в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ «ОЩАДБАНК» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області за період з 01.11.2022 по 31.05.2023 на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 суму пенсії у розмірі 104956,54 гривень, нараховану на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №620/1503/23;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, включити в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ «ОЩАДБАНК» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області на наступний виплатний період на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 суму пенсії у розмірі 104956,54 гривень, нараховану на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №620/1503/23;
- визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо не фінансування виплати ОСОБА_1 суми пенсії у розмірі 104956,54 гривень, нарахованої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №620/1503/23;
- зобов`язати Пенсійний фонд України профінансувати на наступний виплатний період виплату ОСОБА_1 суми пенсії у розмірі 104956,54 гривень, нарахованої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №620/1503/23 без застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 №631 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2023 рік.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 170 КАС України. 
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що предмет позову у цій справі фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №620/1503/23), водночас наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. 
Не погоджуючись з ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив про те, що позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі. 
Позивач відмітив, що виходячи із предмету та підстав адміністративного позову у справі, за результатом розгляду якої Чернігівський окружний адміністративний суд від 06.03.2023 ухвалив рішення у справі №620/1503/23 та у справі №620/2624/26, у якій Чернігівський окружний адміністративний суд постановив ухвалу від 13.03.2026, слід дійти висновку, що такі не є тотожними: підставою для звернення до суду з позовом, за результатом розгляду якої Чернігівський окружний адміністративний суд ухвалив рішення від 06.03.2023 у справі №620/1503/23 - є визнання протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови КМУ № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45; видача уповноваженим органом довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та, відповідно, відмова ГУ ПФУ перерахувати та виплатити пенсію Позивачу на підставі вищевказаної довідки; предметом для звернення до суду у даній справі- є відмова Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити Позивачу пенсію на підставі довідки станом на 05.03.2019, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019; підставою для звернення до суду в адміністративному позові у справі № 620/2624/26, за результатом розгляду якої Чернігівський окружний адміністративний суд постановив ухвалу від 13.03.2026 - є порушення Відповідачем Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596. Предметом для звернення до суду в адміністративному позові у даній справі є не включення Відповідачем в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ «ОЩАДБАНК» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області на наступний виплатний період на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 суму пенсії у розмірі 104956,54 гривень, нараховану на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №620/1503/23.
ОСОБА_1 звернув увагу, що з огляду на зазначене, вказані обставини виключають наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, виходячи із вимог пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України, а також необхідності реалізації позивачем в межах адміністративної справи, за результатом розгляду якої Чернігівський окружний адміністративний суд ухвалив рішення від 06.03.2023 у справі №620/1503/23подання заяви в порядку судового контролю за виконанням рішення, як про це зазначав суд першої інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшло.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2026 року продовжено строк розгляду справи на більш тривалий, розумний термін та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження. 
Згідно з частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає наступне. 
Відмовляючи у відкритті провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 170 КАС України, суд першої інстанції, виходив з того, що предмет позову у цій справі фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №620/1503/23), водночас наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Згідно із положеннями частини 6 статті 382 КАС України суд під час ухвалення рішення суду за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду, якщо суд допускає його негайне виконання.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287, 383 цього Кодексу (ч.2 ст.381-1 КАС України).
Крім того, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, приписами статті 381-1 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, оскарження рішень, дій чи бездіяльність органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
При цьому, колегія суддів зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 287,382,383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18).
Колегіє суддів встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №620/1503/23 задоволено позовні вимоги Позивача, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо обмеження з 16.11.2022 максимального розміру пенсії позивачу десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати і виплатити позивачу з 16.11.2022 пенсію без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум.
Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 15.05.2023 №2600-0202-8/95678 повідомлено, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №620/1503/23 було нараховано суму пенсії за період з 01.11.2022 по 31.05.2023 в сумі 104956,54 гривень.
Вказана сума пенсії, нарахована на виконання рішення суду, так і не була виплачена позивачу, у зв`язку з чим останній звернувся із даним позовом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а на підставі аналізу положень Закону № 1404-VIII дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18 та від 09.07.2019 у справі №826/17587/18.
З урахуванням того, що питання виплати позивачу недоплаченої пенсії в сумі 104956,54 гривень охоплюється рішенням суду у справі №620/1503/23 та належить до предмета його виконання, заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду в іншій справі, що набрало законної сили, та у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 липня 2024 року у справі № 320/15401/23.
Беручи до уваги наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження по справі.
Такий висновок суду першої та апеляційної інстанцій узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 20.02.2019 по справі № 806/2143/15, від 03.04.2019 по справі № 820/4261/18, від 27.06.2023 ту справі № 160/18740/22.
Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, висновки суду відповідають обставинам у справі, норми процесуального права застосовані з дотриманням положень КАС України, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року - залишити без змін.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач С.В. Златін

Суддя С.В. Воловик

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст судового рішення виготовлено 20 травня 2026 року.