Провадження № 2/679/568/2026
Справа № 679/288/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)  

04 травня 2026 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Гавриленко О. М.,
секретар судового засідання Дмітрієва О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нетішині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі по тексту – ТОВ «1 БАНК») звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з нього заборгованості за кредитними договорами № 71144787 від 07.09.2025 у розмірі 6276,84 грн та № 6535656 від 06.09.2025 у розмірі 19710,00 грн, а всього загальний розмір позовних вимог складає 25986,84 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено таке. 
07.09.2025 між ТОВ «1 БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит № 71144787, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, і за умовами якого ОСОБА_1 отримав від позивача грошові кошти у розмірі 2000,00 грн на строк 17 днів, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника НОМЕР_1 , за посередництва ТОВ «Европейська платіжна система» та зобов`язався повернути їх і сплатити позикодавцю відсотки за фіксованою відсотковою ставкою у розмірі 0,226 % щоденно на залишок заборгованості по кредиту та комісію за надання кредиту у розмірі 10 % від суми кредиту, а у разі порушення позичальником строків повернення кредиту 4,00 % пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач в свою чергу зобов`язання за договором не виконав внаслідок чого утворилася заборгованість за договором у розмірі 6276,84 грн, з яких: 2000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 76,84 грн – сума заборгованості за відсотками; 200,00 – сума заборгованості за комісією; 4000,00 грн – сума заборгованості за пенею.
Окрім цього, 06.09.2025 між ТОВ «1 БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит № 6535656, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, і за умовами якого ОСОБА_1 отримав від позивача грошові кошти у розмірі 5000,00 грн на строк 360 днів, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника НОМЕР_1 , за посередництва ТОВ «Европейська платіжна система», та зобов`язався повернути їх і сплатити позикодавцю відсотки за фіксованою відсотковою ставкою у розмірі 0,95 % щоденно на залишок заборгованості по кредиту та комісію за надання кредиту у розмірі 17,25 % від суми кредиту, а у разі порушення позичальником строків повернення кредиту 250,00 грн неустойки за кожен день понадстрокового користування кредитом.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач в свою чергу зобов`язання за договором не виконав внаслідок чого утворилася заборгованість за договором у розмірі 19710,00 грн, з яких: 5000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 3847,50 грн – сума заборгованості за відсотками; 862,50 – сума заборгованості за комісією; 10000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою.
Враховуючи викладене вище, оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання за вказаними вище кредитними договорами, позивач звертається до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь суми заборгованості у вказаних розмірах, стягнувши з відповідача судові витрати.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, 18.03.2026, 10.04.2026, 21.04.2026 надала суду заяви, в яких просила розгляд проводити без участі представника позивача, та не заперечувала ухвалити заочне рішення.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судових засідань, шляхом надіслання судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання, у судові засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило, відзив на позовну заяву ним не подано.
Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано докази за клопотанням представника позивача. 
04.05.2026 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.
Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.
З`ясувавши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до таких висновків. 
Судом встановлено, що 07.09.2025 між ТОВ «1 БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71144787, згідно з яким товариство зобов`язується надати позичальнику у кредит, шляхом перерахування на банківський рахунок позичальника, грошові кошти в сумі 2000,00 грн, строком на 17 днів, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Процентна ставка за користування кредитом становить: фіксована – 0,226 % на день. Зі сплатою комісії у розмірі 10,00% від суми кредиту, що дорівнює 200,00 грн та пені у розмірі 4,00 % на день. Дата надання кредиту 07.09.2025, дата повернення кредиту 23.09.2025. Орієнтована загальна вартість кредиту 2276,84 грн. Договір про надання кредиту відповідачем підписано електронним підписом – одноразовим ідентифікатором «37370» (а. с. 14 зворот - 21).
Згідно з довідкою, яка видана ТОВ «Европейська платіжна система», останнім на підставі договору про переказу коштів № ПВ30-09-20/1 від 30.09.2020 здійснено переказ кредитних коштів 07.09.2025 ОСОБА_2 від ТОВ «1 БАНК» у розмірі 2000,00 грн на карту № НОМЕР_1 , номер платіжної інструкції 12а591f0-437b-4693-bfbf-73c4902b6fba (а. с. 23 зворот-24, 24 зворот ).
З виписки по рахунку (розрахунку заборгованості), яку видано ТОВ «1 БАНК» вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 71144787 від 07.09.2026 станом на 29.01.2026 становить 6276,84 грн, з яких: 2000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 76,84 грн – сума заборгованості за відсотками; 200,00 – сума заборгованості за комісією; 4000,00 грн – сума заборгованості за пенею (а. с. 12 зворот - 13). 
06.09.2025 між ТОВ «1 БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 6535656, згідно з яким товариство зобов`язується надати позичальнику у позику, шляхом перерахування на банківський рахунок позичальника, грошові кошти в сумі 5000,00 грн, строком на 360 днів, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Процентна ставка за користування кредитом становить: фіксована – 0,95 % на день. Зі сплатою комісії у розмірі 17,25 % від суми кредиту, що дорівнює 862,50 грн та пені у неустойки у розмірі 250,00 грн на день. Дата надання кредиту 06.09.2025, дата повернення кредиту 31.08.2026. Орієнтована загальна вартість кредиту 22962,50 грн. Договір про надання кредиту відповідачем підписано електронним підписом – одноразовим ідентифікатором «612707». Відповідно до п. 6.13 договору у разі прострочення позичальником сплати першого обов`язкового платежу/мінімального обов`язкового платежу на шістдесят другий календарний день, кредитодавець має право вимагати повне погашення кредиту, навіть якщо термін його виплати ще не настав (а. с. 26 - 33).
Згідно з довідкою, яка видана ТОВ «Европейська платіжна система», останнім на підставі договору про переказу коштів № ПВ30-09-20/1 від 30.09.2020 здійснено переказ кредитних коштів 06.09.2025 ОСОБА_2 від ТОВ «1 БАНК» у розмірі 5000,00 грн на карту № НОМЕР_1 , номер платіжної інструкції а5bc8cfe-f463-40ba-9436-77957535ffbf (а. с. 34 зворот - 35).
З виписки по рахунку (розрахунок заборгованості), яку видано ТОВ «1 БАНК» вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 6535656 від 06.09.2026 станом на 28.01.2026 становить 19710,00 грн, з яких: 5000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 3847,50 грн – сума заборгованості за відсотками; 862,50 – сума заборгованості за комісією; 10000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою. Першого обов`язкового платежу/мінімального обов`язкового платежу на шістдесят другий календарний день позичальником здійснено не було (а. с. 25). 
Відповідно до довідок про ідентифікацію при укладенні 07.09.2025 о 06:00 договору № 71144787 між ТОВ «1 БАНК» та ОСОБА_1 та при укладенні 06.09.2025 о 15:24 договору № 6535656 між ТОВ «1 БАНК» та ОСОБА_1 була здійснена ідентифікація останнього за посередництвом системи НБУ «BankID» через Privatbank (а. с. 23, 34).
З повідомлення АТ КБ «Приватбанк» за № 20.1.0.0.0/7-260318/98894-БТ від 21.03.2026 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 . Також банком надано виписку по рахунку відповідача карта № НОМЕР_2 , на яку 06.09.2025 було зараховано грошові кошти у сумі 5000,00 грн, а 07.09.2025 у сумі 2000,00 грн (а. с. 63, 64-65).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином судом встановлено, що між відповідачем та позивачем було укладено кредитні договори в електронній формі, а саме: 06.09.2025 договір № 6535656; 07.09.2025 договір № 71144787.
Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Так, відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Дослідивши надані докази судом встановлено, що відповідачу було надано кредитні кошти по вказаним договорам, кредитні кошти відповідач не повернув кредитодавцю, а у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за вказаними кредитними договорами, утворилася заборгованість.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність обставин щодо невиконання відповідачем зобов`язань за кредитними договорами, у зв`язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства позивач вправі пред`являти до нього вимоги про стягнення заборгованості. При цьому судом встановлено, що позивач вправі вимагати дострокове повернення всієї суми основного боргу за договором № 6535656 від 06.09.2025, строк дії якого та строк кредитування по якому закінчується – 31.08.2026, з огляду на особливі умови цього договору (п. 6.13 договору). 
Водночас щодо обґрунтованості пред`явлення відповідних сум до стягнення та розміру заборгованості, яка підлягає стягненню суд зазначає таке. 
Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Позивач довів належними та допустимими доказами заявлені до стягнення з відповідача: суми заборгованості за основним боргом, відсотками та комісією по договору № 6535656 від 06.09.2025 та по договору № 71144787 від 07.09.2025.
Судом встановлено, що розмір заборгованості за відсотками по договорах № 6535656 від 06.09.2025 та № 71144787 від 07.09.2025 позивачем нараховано відповідно до умов кредитного договору та в межах строку дії таких договорів, у зв`язку із чим суд погоджується із розрахунком суми заборгованості по відсоткам, які були надані позивачем. 
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за неустойки у розмірі 10000,00 грн по договору № 6535656 від 06.09.2025 та пені неустойки у розмірі 4000,00 грн по договору № 71144787 від 07.09.2025, то зазначені вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України був введений воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє по теперішній час, позаяк останнього разу був продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 342/2026 від 27.04.2026, затвердженим Законом України № 4857-ІХ від 28.04.2026, строком на 90 діб, тобто до 02.08.2026.
Приймаючи до уваги те, що заборгованість за штрафними санкціями нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача за кредитними договорами заборгованість за неустойкою та пенею задоволенню не підлягає.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач та які судом встановлено, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково.
За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість: 
за кредитним договором № 6535656 від 06.09.2025 у розмірі 9710,00 грн, з яких: 5000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 3847,50 грн – сума заборгованості за відсотками; 862,50 – сума заборгованості за комісією.
за кредитним договором № 71144787 від 07.09.2025 у розмірі 2276,84 грн, з яких: 2000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 76,84 грн – сума заборгованості за відсотками; 200,00 – сума заборгованості за комісією.
Розподіл судових витрат.
Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із судового збору сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. 
Матеріалами справи встановлено що при зверненні до суду з позовною заявою через підсистему «Електронний суд» позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
На підтвердження витрат з професійної правничої допомоги представник позивача надав суду договір про надання правової допомоги № 20-08/25 від 20.08.2025 укладений між ТОВ «1 БАНК» та адвокатом Ткаченко Ю. О. (а. с. 37-39), ордер (а. с. 43 зворот ), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а. с. 44), витяг з акту № 2-МК приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правової допомоги № 20-08/25 від 20.08.2025 (а. с. 41), акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (а. с. 41 зворот - 42), відповідно до яких адвокатом надано позивачу професійну правничу допомогу на суму 4500,00 гривень.
Відповідачем будь-яких клопотань про зменшення витрат на правову допомогу суду не направлялось.
З огляду на те, що позов задоволено частково (46,12 %), у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у загальному розмірі 3303,30 грн (із розрахунку 7162,40 (2662,40+4500) х 46,12 : 100).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 141, 235, 247, 259, 263 265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість: 
за кредитним договором № 6535656 від 06.09.2025 у розмірі 9710 гривень 00 копійок;
за кредитним договором № 71144787 від 07.09.2025 у розмірі 2276 гривень 84 копійки, а всього, – 11986 гривень 84 копійки. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» судові витрати у розмірі 3303 гривні 30 копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», код ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження юридичної особи: 01010, місто Київ, площа Арсенальна, буд. 1-Б;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 04 травня 2026 року.

Суддя О. М. Гавриленко