ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/399/26
11 червня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі – позивачі), в інтересах яких діє адвокат Фльорків Олександр Володимирович, звернулися до суду із позовом до Міністерства оборони України (далі – відповідач) з такими позовними вимогами:
визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08 листопада 2024 року № 35/в, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги батьку та матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок травми, пов`язаної із виконанням службових обов`язків, сержанта ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 );
зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача у заявах по суті справи вказує, що рішенням Міністерства оборони України, яке оформлене протоколом засідання комісії від 08 листопада 2024 року № 35/в, відмолено позивачам у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю молодшого сержанта ОСОБА_3 . 
Дане рішення відповідача обґрунтоване тим, що аварія, в якій загинув молодший сержант ОСОБА_3 сталася в результаті порушення правил безпеки дорожнього руху, що призвело до загибелі водія та травмування пасажира автомобіля, тобто внаслідок вчинення водієм автомобіля адміністративного та кримінального правопорушення.
Представник позивачів стверджує, що причиною настання дорожньо-транспортної пригоди, яка призвела до смерті молодшого сержанта ОСОБА_3 , під час виконання ним обов`язків військової служби, є наслідки бойових дій на місці настання ДТП, а саме розрив снаряду чи свіжа воронка від розриву снаряду на автодорозі, які і стали причиною невпорання молодшого сержанта ОСОБА_4 з керуванням автомобіля та зносу автомобіля з проїжджої частини дороги на узбіччя та його перевертання, і загибель (смерть) молодшого сержанта ОСОБА_4 не є наслідком вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення. Вина молодшого сержанта ОСОБА_3 у вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення у визначеному законом порядку не встановлена, судових рішень, якими б молодшого сержанта ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення, не ухвалювалось.
З огляду на зазначене, позивачі вважають оскаржене рішення відповідача протиправним, а тому звернулися з даним позовом до суду. 
Відповідач позовні вимоги на визнає та просить відмовити у їх задоволенні. У відзиві на позовну заяву зазначає, що як слідує із постанови про закриття кримінального провадження № 12023230000000565 від 11.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України від 31.10.2023, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.04.2023 приблизно о 21:00 год військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_3 , керуючи автомобілем “Nissan X-Trail”, р.н. НОМЕР_2 , під час руху по автодорозі Т2207 “Берислав - Велика Олександрівка” зі сторони смт. Велика Олександрівка в напрямку м. Берислав, в районі 123 км, в порушення вимог п.п. 2.3.б, 12.1 ПДР, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, не обравши безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив втрату керування автомобілем з послідуючим з`їздом з проїзної частини на праве узбіччя, та подальшим перекиданням автомобіля.
Дана ДТП та її наслідки знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм “Nissan X-Trail”, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 вимог ПДР, а саме:
- п. 2.3. б згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.1 згідно з яким, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійного контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Враховуючи встановлені під час досудового розслідування обставини ДТП зокрема той факт, що водій автомобіля “Nissan X-Trail”, р.н. НОМЕР_2 , дії якого перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 на місці пригоди, а також те, що останній є особою стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру, у зв`язку з її смертю. Відтак помилковим є твердження позивачів, що причина смерті ОСОБА_3 не є наслідком вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення.
Рух справи у суді
Ухвалою суду від 03.02.2026 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи. 
Копію ухвали про відкриття спрощеного провадження відповідач отримав 03.02.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в його електронний кабінет. 
Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 21.07.2023 № 1215 військовослужбовець сержант ОСОБА_3 у період з 05.03.2022 по 04.10.2022, з 15.10.2022 по 31.12.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Зі сповіщення сім`ї № 3443 від 13.04.2023 суд установив, що сержант ОСОБА_3 10.04.2023 перебуваючи в районі виконання бойових завдань поблизу населеного пункту Давидів Брід Херсонської області, загинув в результаті ДТП, будучи вірним військовій присязі, виявивши стійкість і мужність, щодо захисту незалежності України.
Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 472 від 11.05.2023 р. молодший сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 10 квітня 2023 року потрапив в смертельне ДТП за наступних обставин: травмування, що призвело до смерті було отримане 10.04.2023 року на автодорозі Берислав - В. Олександрівка, Бериславського району, Херсонської області в службовий час, під час виконання ним службових обов`язків, не пов`язано з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Під час травмування молодший сержант ОСОБА_5 перебував у засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом). Під час виконання службових обов`язків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме внаслідок випадкових, непередбачуваних та несподіваних обставин, що раптово виникли на автодорозі Берислав - В. Олександрівка, Бериславського району, Херсонської області, та привели до нещасного випадку- 01.1 - дорожньо-транспортна пригода на дорогах (шляхах) загального користування, з наслідками загибелі (смерті) молодшого сержанта ОСОБА_4 . Травмування що призвело до смерті сталося при виконанні службових обов`язків. 
Підставою для видачі довідки вказано Акт розслідування від 21.04.2023 №5063, №5064, проведеного згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21 квітня 2023 року № 15.
Відповідно до витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 2887 від 21.06.2023 р., травма, яка призвела до смерті, так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
За вказаним фактом ДТП 11.04.2023 СУ ГУНП в Херсонській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та зареєстровано кримінальне провадження № 12023230000000565 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
31.10.2023 постановою прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону кримінальне провадження №12023230000000565 від 11.04.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 закрито на підставі пункту 5 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).
Як слідує зі змісту постанови про закриття кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.04.2023 приблизно о 21:00 год військовослужбовець військової чатини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_3 , керуючи автомобілем “Nissan X-Trail”, р.н. НОМЕР_2 , під час руху по автодорозі Т2207 “Берислав - Велика Олександрівка” зі сторони смт Велика Олександрівка в напрямку м. Берислав, в районі 123 км, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, в порушенні вимог п.п. 2.3.б, 12.1 ПДР, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, не обравши безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив втрату керування автомобілем з послідуючим з`їздом з проїзної частини на праве узбіччя, та подальшим перекиданням автомобіля.
Дана ДТП та її наслідки знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм “Nissan X-Trail”, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 вимог ПДР, а саме:
- п. 2.3. б згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.1 згідно з яким, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійного контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Враховуючи встановлені під час досудового розслідування обставини ДТП зокрема той факт, що водій автомобіля “Nissan X-Trail”, р.н. НОМЕР_2 , дії якого перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 на місці пригоди, а також те, що останній є особою стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру, у зв`язку з її смертю.
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 17.05.2002 підтверджується, що позивачі є батьками загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 . Згідно з посвідченнями серії НОМЕР_4 від 29.09.2023 та серії НОМЕР_5 від 29.09.2023 вони мають право на пільги, встановлені законодавством України для членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби.
Витягом з протоколу від 08.11.2024 № 35/в засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія), затвердженим заступником Міністра оборони України Сергієм Мельником від 14.11.2024, підтверджується, що за результатом розгляду поданих позивачами документів прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги батькам загиблого військовослужбовця. У ньому зазначено, що смерть ОСОБА_3 є наслідком ДТП. Як встановлено під час проведення досудового розслідування, військовослужбовцем було вчинено кримінальне правопорушення передбачене ст.286 ч.1, також порушено вимоги п.п. 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Отже, аварія сталася а результаті порушення правил безпеки дорожнього руху, що призвело до загибелі водія та травмування пасажира автомобіля, тобто внаслідок вчинення водієм автомобіля адміністративного та кримінального правопорушення. Згідно зі статтею 16-4 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння.
Мотивувальна частина
Предметом спору у даній справі є рішення відповідача щодо відмови в призначенні позивачам, як батькам загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги на підставі статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, в цій справі суд має надати оцінку вказаному рішенню, оцінивши його через призму верховенства права та критеріїв законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині другій статті 2 КАС України.
Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).
За змістом статей 17, 65 Основного Закону України громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції, тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати їх додатковими гарантіями соціального захисту відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення; щодо осіб, на яких покладено обов`язок захищати Україну, її незалежність та територіальну цілісність, та членів їхніх сімей частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено особливий соціальний захист, який не обмежено умовами й рівнем, визначеними у статті 46 Основного Закону України.
Статтею 41 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (дата смерті військовослужбовця ОСОБА_6 ; далі - Закон №2232-XII) передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).
Закон №2011-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Дія цього Закону поширюється на членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти (пункт 2 частини першої статті 3 Закону № 2011-ХІІ).
Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (стаття 1 Закону № 2011-ХІІ).
Тобто, на Державу покладається конституційний обов`язок посиленого соціального захисту військовослужбовців і членів їхніх сімей.
Згідно з положеннями частини першої статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пунктів 1- 3 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Статтею 16-1 Закону № 2011-XII встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1- 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Частиною дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначається Порядком № 975.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Згідно з пунктом 10 Порядку № 975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:
заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);
витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії:
документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;
свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;
свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);
свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);
свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);
рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);
рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
Відповідно до абзацу 3 пункту 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Згідно з пунктом 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Частиною першою статті 16-4 Закону № 2011-XII встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Аналогічні положення закріплені у пункті 19 Порядку № 975.
Верховний Суд у постанові від 20.05.2026 у справі № 520/18046/25 вказав, що встановлений пунктом 10 Порядку № 975 обов`язок членів сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця подати необхідний перелік документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги є обов`язковою умовою для призначення такої допомоги і ґрунтується на необхідності перевірки уповноваженим органом відсутності обмежень, встановлених у статті 16-4 Закону №2011-XII (зокрема, коли смерть є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких члени сім`ї померлого, батьки, утриманці позбавляються права на отримання одноразової грошової допомоги.
Подібний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 26 червня 2018 року у справі №487/4401/16-а, від 12 липня 2019 року у справі №0840/2850/18, від 27 травня 2021 року у справі № 520/9807/2020 та від 18 березня 2024 року у справі № 120/13997/21-а.
Як встановлено судом, 10.04.2023 сержант ОСОБА_3 під час виконання обов`язків військової служби, керуючи автомобілем “Nissan X-Trail”, р.н. НОМЕР_2 , під час руху по автодорозі Т2207 “Берислав - Велика Олександрівка” зі сторони смт Велика Олександрівка в напрямку м. Берислав, в районі 123 км потрапив у ДТП, отримав травми несумісні з життям.
Згідно з довідко про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 472 від 11.05.2023 р, виданою на підставі Акта розслідування від 21.04.2023 №5063, №5064, проведеного згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21 квітня 2023 року № 15 неправомірних дій військовослужбовця не встановлено; смерть трапилася внаслідок нещасного випадку 10.04.2023; вина військовослужбовця не встановлена; на момент смерті військовослужбовець у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував; причинами та умовами, що сприяли настанню наслідків події, є нещасний випадок.
За вказаним фактом ДТП 11.04.2023 СУ ГУНП в Херсонській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та зареєстровано кримінальне провадження № 12023230000000565 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
31.10.2023 постановою прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону кримінальне провадження №12023230000000565 від 11.04.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 закрито на підставі пункту 5 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).
Як слідує зі змісту постанови про закриття кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, ДТП та її наслідки знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм “Nissan X-Trail”, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 вимог ПДР, а саме:
- п. 2.3. б згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.1 згідно з яким, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійного контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Враховуючи встановлені під час досудового розслідування обставини ДТП зокрема той факт, що водій автомобіля “Nissan X-Trail”, р.н. НОМЕР_2 , дії якого перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 на місці пригоди, а також те, що останній є особою стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру, у зв`язку з її смертю.
Доказів скасування цієї постанови в порядку КПК України матеріали справи не містять.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок смерті особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Зважаючи на наведене, за встановлених судом обставин (з урахуванням відомостей, викладених у постанові про закриття кримінального провадження, зокрема, щодо порушення військовослужбовцем ПДР, що безпосередньо призвело до ДТП та його смерті), з огляду на неможливість повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та, як наслідок, притягнення її до відповідальності згідно з процедурою, встановленою КПК України, у зв`язку із її смертю, суд погоджується із доводами відповідача про відсутність правових підстав для призначення та виплати позивачам одноразової грошової допомоги, оскільки смерть військовослужбовця настала внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення.
При цьому, факт притягнення чи непритягнення військовослужбовця до відповідальності за порушення ним вимог ПДР на можливість призначення позивачам спірної допомоги не впливає, оскільки визначальним в даному випадку є фактичні обставини його загибелі, а не сам факт притягнення його до відповідальності.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 120/4628/18-а та від 13 травня 2026 року у справі №580/7601/24.
Отже, приймаючи рішення про відмову позивачам у виплаті одноразової грошової допомоги, відповідач не порушив прав та охоронюваних законів інтересів позивачів. 
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2024 року у справі №826/5982/18.
Висновки за результатами розгляду справи
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результатами розгляду справи суд не встановив факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а тому не вбачає правових підстав для задоволення заявленого адміністративного позову.
Судові витрати
Згідно частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.
Оскільки у цій справі судом відмолено у задоволенні позову повністю, ним не присуджується та не стягується судові витрати на користь будь-якої із сторін.
На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 11 червня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивачі:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_6 ); 
- ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ); 
відповідач:
- Міністерство оборони України (місцезнаходження: просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049, код ЄДРПОУ 00034022). 

Головуючий суддя Юзьків М.І.