Справа № 761/10962/25
Провадження № 2/761/1881/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді     Сіромашенко Н.В.,
при секретарі судового засідання   Голуба О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування, пені, 3% річних та інфляційних втрат,
ВСТАНОВИВ:
14.03.2025 через підсистему "Електронний суд" позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Конюшко Д.Б., звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача несплачену частину страхового відшкодування в розмірі 71 368,93 грн; пеню у розмірі 2129,34 грн, 3% річних у розмірі 217,04 грн; інфляційних втрат на підставі ст.625 ЦК України у розмірі 570,95 грн, а також судові витрати.
Позов обгрунтовує тим, що 23.11.2024 о 22:40 в м. Києві по вул. Левка Лук"яненка, 2-К, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "AUDI A4", д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «PORSCHE MACAN GTS», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачці, під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а позивачці було завдано матеріальної шкоди. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13.12.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП за зазначеними вище обставинами. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за договором (полісом) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №218845014.
З метою реєстрації страхового випадку позивачка звернулась до відповідача із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Листом від 09.12.2024 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» повідомило позивачку, що за результатами розгляду вказаної заяви страховиком було здійснено розрахунок страхового відшкодування у розмірі 47 615, 59 грн. Крім того, листом від 04.02.2025 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» повідомило позивачку, що за результатами розгляду вказаної заяви страховиком було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 38 415,48 грн. Вказує, що за результатами розгляду вказаної заяви страховиком було здійснено розрахунок та виплачено лише частину належного розміру страхового відшкодування у сукупному розмірі 86 031,07 грн. 
Не погоджуючись з виплатою страхового відшкодування у розмірі, що є меншим від дійсної вартості матеріального збитку, позивачка звернулась до СОД ФОП ОСОБА_4 , який здійснив оцінку матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «PORSCHE MACAN GTS», д.н.з. НОМЕР_2 . Згідно звіту № 16/01-25 від 14.01.2025 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «PORSCHE MACAN GTS», д.н.з. НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку становить 191 092,22 грн. Відтак, несплачена частина страхового відшкодування, що підлягає сплаті ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" складає: 160 000, 00 грн. (ліміт відповідальності страховика) - 86 031,07 грн. (розраховане страхове відшкодування) - 2 600,00 грн. (розмір франшизи) = 71 368,93 грн.
Оскільки, на думку позивачки, страхове відшкодування було виплачене у неповному розмірі, з відповідача на її користь підлягає стягненню пеня, 3% річних та інфляційні втрати.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 18.03.2020 вищевказана справа надійшла до провадження судді Сіромашенко Н.В.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
13.05.2025 представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що
24.11.2024 водій ОСОБА_3 , який керував «PORSCHE MACAN GTS», д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до відповідача з повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. Зазначає, що після отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового відшкодування, страховиком розпочато її розслідування. На виконання вимог Закону належним оцінювачем ОСОБА_5 за участю водія ОСОБА_3 було оглянуто пошкоджений транспортний засіб «PORSCHE MACAN GTS», д.н.з. НОМЕР_2 . За результатами огляду складено протокол технічного огляду КТЗ від 03.12.2024, в якому зафіксовано 12 дрібних пошкоджень. Вказує, що представник ОСОБА_3 підписав Протокол технічного огляду без зауважень. Згідно висновків Звіту № 37-D/16/49 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, виконаного оцінювачем ОСОБА_6 , за результатами оцінки визначено вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «PORSCHE MACAN GTS», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП станом на 23.11.2024, що складає 102 192,49 грн. Таким чином, згідно страхових актів №50305/1 від 09.12.2024 та № 50305/2 від 04.02.2025 ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" прийняло вмотивоване рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 86 031, 07 грн. Таким чином, в межах Полісу ЕР.218845014, відповідач виконав вимоги ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та сплатив належним чином визначений розмір страхового відшкодування у розмірі 86 031,07 грн.
В судовому засіданні представник позивачки не з"яився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутністю позивачки та її представника, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі з підстав, викладених у позові.
Представник відповідачів у судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, судом встановлено, що 13.12.2024 року постановою Оболонського районного суду м. Києва визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Постанова набрала законної сили.
Так, в ході розгляду судом справи про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 , передбаченого ст. 124 КУпАП України, встановлено, що 23.11.2024 о 22.40 год. в м. Києві по вул. Левка Лук"яненка, 2-К, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "AUDI A4", д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «PORSCHE MACAN GTS», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником автомобіля «PORSCHE MACAN GTS», д.н.з. НОМЕР_2 .
Цивільна правова відповідальність власника автомобіля "AUDI A4", д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ "ПЗУ Україна", відповідно до полісу №ЕР.218845014 від 10.01.2024, строк дії договору з 00:00 02.02.2024 по 24:00 01.02.2025 включно.
Страхова сума за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 160 000,00 грн., розмір франшизи визначений 2 600,00 грн.
24.11.2024 водій транспортного засобу «PORSCHE MACAN GTS», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 звернувся до страховика ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування.
Після отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового відшкодування, належним оцінювачем ОСОБА_5 за участю водія ОСОБА_3 було оглянуто пошкоджений транспортний засіб «PORSCHE MACAN GTS», д.н.з. НОМЕР_2 , та за результатами огляду складено протокол технічного огляду КТЗ від 03.12.2024. Згідно Звіту № 37-D/16/49 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, виконаного оцінювачем ОСОБА_6 , за результатами оцінки визначено вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «PORSCHE MACAN GTS», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП станом на 23.11.2024, що складає 102 192,49 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали).
13.12.2024 ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 47 615,59 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 00131996 від 13.12.2024. 
05.02.2025 ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" здійснило доплату страхового відшкодування у розмірі 38 415,48 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 00135639 від 05.02.2025.
Не погоджуючись з даним звітом, позивачка звернулась до суб"єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 .
Згідно звіту № 16/01-25 від 14.01.2025 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «PORSCHE MACAN GTS», д.н.з. НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, на дату настання події 23.11.2024 становить 191 092,22 грн.
З огляду на наявність у справі двох звітів, які містять суттєві протиріччя в розмірах завданої матеріальної шкоди, ухвалою суду від 24.06.2025 у справі за клопотанням представника позивачки було призначено судову автотоварознавчу експертизу.
Згідно висновку експерта державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС від 20.11.2025 №СЕ-19/2544364-АВ, складеного за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у справі №761/109623/25, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «PORSCHE MACAN GTS», д.н.з. НОМЕР_2 , 2017 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 23.112024 склала 117 957,89 грн. без урахування податку на додану вартість.
Зазначений висновок складений у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» а також Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», є належним доказом, оскільки містить відомості про розмір завданих збитків позивачу на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, такий висновок був підтриманий та обґрунтований судовим експертом в ході судового розгляду, а отже може бути прийнятий судом до уваги.
Вирішуючи питання про надання переваги одному доказу перед іншим, суд звертає увагу на те, що висновок судової експертизи з огляду на те, що експерти попереджені про кримінальну відповідальність на завідомо неправдивий висновок, є більш об`єктивним джерелом доказової інформації порівняно з наявними у справі звітами спеціалістів-оцінювачів, які були надані сторонами.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, заперечень на позов, суд бере до уваги те, що відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Згідно із частиною першою статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.
Відповідно до ст. 1 та 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим.
Згідно із ст. 8 Закону, страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
На підставі відомостей, наявних у матеріалах справи, встановлено, що страховою компанією було визнано страховим випадком подію, яка відбулась 23.11.2024.
Між сторонами виник спір з визначення розміру страхового відшкодування, яке, на думку позивачки, виплачено відповідачем у меншому розмірі, ніж фактичний розмір завданих збитків.
З огляду на те, що розмір матеріального збитку, завданого позивачці склав суму в розмірі 117 957,89 грн., суд вважає, що страховиком було виплачено суму страхового відшкодування позивачці в розмірі 86 031,07 грн не в повному обсязі, а тому твердження сторони позивачки в цій частині є обгрунтуваними та такими, що підтверджуються наявними у справі доказами.
Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до висновку експерта державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС від 20.11.2025 №СЕ-19/2544364-АВ, складеного за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «PORSCHE MACAN GTS», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 117 957,89 грн. без урахування податку на додану вартість.
В додаткових поясненнях, надісланих до суду, представник відповідача зазначив, що 05.02.2026 ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" здійснило доплату страхового відшкодування у розмірі 29 326,82 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 00157353 від 05.02.2026. Доказів щодо зворотного надано не було.
Отже, суд приймає наданий звіт і встановлює, що, дійсно, вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля «PORSCHE MACAN GTS», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 117 957 грн. 82 коп.
З урахуванням викладеного належним чином встановлений у судовому засіданні розмір страхового відшкодування складає: 117 957,82 грн - 86 031,07 грн - 29326,82 грн = 2599,93 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню несплачена частина страхового відшкодування в розмірі 2599,93 грн, в зв`язку з чим позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

В частині позовних вимог про стягнення із відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь позивача пені, 3% річних та інфляційного збільшення, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У пункті 4 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика.
Статтею 992 ЦК України встановлено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:
у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Відповідно до п. 36.5 ст.36 вказаного Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Пунктом 21 постанови визначено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто, обов`язок у страховика сплатити пеню, а також відшкодувати 3% річних та інфляційні втрати виникає у разі порушення зобов`язання з виплати Страхового відшкодування.
Враховуючи вищезазначене, а також та, що за заявлений позивачкою у позові період відповідачем не було виплачено 31926,75 грн страхового відшкодування, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивачки інфляційні втрати за період з 06.02.2025 до 14.03.2025 у розмірі 255,41 грн, 3% річних у розмірі 97,10 грн та пеню у 952,56 грн.
З огляду на викладене, позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, витрат на правничу допомогу, що підтверджені належними доказами і пов`язані з розглядом справи, витрати на проведення судової експертизи, пропорційно до задоволених вимог.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування, пені, 3% річних та інфляційних втрат, задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь ОСОБА_1 несплачену частину страхового відшкодування в розмірі 2599 (дві тисячі п`ятсот дев`яяяносто дев`ять) грн 93 коп., пеню у розмірі 952 (дев`ятсот п`ятсот дві) грн 56 коп., 3% річних у розмірі 97 (дев`яносто сім) грн 10 коп., інфляційні втрати 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн 41 коп., а всього 3905 (три тисячі дев`ятсот п`ять) грн 00 коп.
В іншій частині позовних вимог, відмовити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, витрати на складання оцінки збитку у розмірі 5000 (п"ять тисяч) гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 11 841 (одинадцять тисяч вісімсот сорок одна) гривня 55 копійок. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: Приватне акціонерне товариство «"Страхова компанія "ПЗУ Україна"», код ЄДРПОУ 20782312, місцезнаходження юридичної особи: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців. буд. 40.

Суддя       Н.В. Сіромашенко