Справа № 944/3932/25
Провадження №3/944/2295/25 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.06.2026 року	м.Яворів 	

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 об 11год. 39хв. 19 липня 2025 року на автодорозі Львів-Краківець М10 68км, керував транспортним засобом марки «Tойота» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння або під дією лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції (почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка яка не відповідає обстановці, підвищена жвавість), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив що він протягом десяти років вживає медичні препарати антидепресанти На місці зупинки транспортного засобу він повідомив це праціваникам поліції, однак вони, не повірили та запропонували йому пройти огляд на стан сп"яніння в медичному закладі у м.Львові. Оскільки за кермом автомобіля він перебував у домашніх тапочках та шортах, і не мав при собі коштів, щоб в подальшому повернутися додому, то відмовився їхати в медичний заклад. На даний час вважає що відмова пройти огляд на стан сп`яніння була великою помилкою, однак на час зупинки транспортного засобу працівниками поліції він не розумів цього, та був у підвищеному емоційному стані. Просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, Дії працівників поліції не оскаржував.
24.11.2025року представник ОСОБА_1 - адвокат Карпусь О.М. скерував на адресу суду клопотання про закриття провадження. В обгрунтування клопотання покликається нате, що з переглянутого відеозапису слідує, що в ОСОБА_1 не було жодних ознак алкогольного чи наркотичного сп"яніння. Емоційна поведінка ОСОБА_1 пов"язана з його захворюванням, що він неодноразово повідомляв працівникам поліції та надав медичні документи. Така поведінка ОСОБА_1 відповідала обстановці, яка склалася. 
Відповідно до вимог п.12 Розділу II Інструкції передбачено у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно з п.1 розділу III Інструкції перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань охорони здоров`я - обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
У відповідь на адвокатський запит Департаментом охорони здоров`я Львівської ЛОДА було надано копію наказу Департаменту охорони здоров`я Львівської ЛОДА №401 від 05.06.2020 року «Про порядок проведення медичних оглядів для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яким визначено, що на території Яворівського району є два медичні заклади, яким надається право на проведення медичного огляду для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема це - КНП ЯМР ЛО «Яворівська ЦРЛ» та КНМ НМР ЛО «Новояворівська районна лікарня ім.Ю. Липи»
Відповідно до п. 21 Розділу III Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Із наданого працівниками поліції відеозапису не вбачається відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у найближчому закладі охорони здоров`я.
ОСОБА_1 неодноразово казав працівникам поліції, що він готовий пройти огляд у КПН ЯМР ЛО «Яворівська ЦРЛ», яка є найближчим із закладів охорони здоров`я. Однак в супереч Інструкції працівники поліції наполягали на огляді у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», який знаходиться за адресою м.Львів вул.Кульпарківська 95. ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що у нього не має біля себе грошей, щоб потім повернутися додому і йому необхідно переодягнутися. На що працівники поліції повідомили, що він не може поїхати додому щоб переодягнутися і взяти гроші та його завезти вони теж не можуть. 
Вважає, що працівниками поліції було створено для ОСОБА_1 такі умови в яких він не мав можливості поїхати на медичний огляд у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», який знаходиться за адресою м. Львів вул Кульпарківська, 95. Через що був вимушений від нього відмовитися проте наполягав на огляді у м. Яворів Львівської області.
Причиною пропозиції на проведення такого огляду стало те, що ОСОБА_1 . Р повідомив працівникам поліції те, що він вживає антидепресанти, однак відповідно до висновку № 427 від 23.07.2025 до протоколу №117 засідання ЦЛКК КНП ЯМР ЛО «Яворівська ЦРЛ» від 23.07.2025 ОСОБА_1 хворіє на змішаний тривожно- депресивний розлад з вираженим емоційно-вольовим дефектом, соціально-трудовою дезадаптацією та приймає постійну терапію антидепресантами, що не впливає на якість керування автотранспортом.
Вважає таку вимогу, на проведення огляду у медичному закладу незаконною та такою, що суперечить Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.
Крім цього, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить, про неналежне направлення поліцейським водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступного.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у зв`язку керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно абз.1 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).
Відповідно до абз.4 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, що для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5260247 від 19 липня 2025року, рапортом інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП у Львівській області Р.Стень, відеозаписом долученим до протоколу який міститься на DVD-R диску, з якого слідує, що ОСОБА_1 об 11год. 39хв. 19 липня 2025 року на автодорозі Львів-Краківець М10 68км, керував транспортним засобом марки «Tойота» д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений за порушення ПДР України працівниками поліції. Оскільки, під час спілкування з ОСОБА_1 в останнього, були наявні ознаки наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції (почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка яка не відповідає обстановці, підвищена жвавість), працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я у м.Львові, однак, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, з тих підстав що він страждає на тривожно-депресивний розлад з вираженим емоційно-вольовим дефектом, і протягом десяти років вживає постійну терапію, а саме, антидепресанти, які не впливають на якість керування автомобілем. ОСОБА_1 працівником поліції було роз`яснено його права, та тричі запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він у категоричній формі. Дій працівників поліції ОСОБА_1 не оскаржував. ОСОБА_1 було відсторонено ві керування транспортним засобом, та передано автомобіль його дружині, яка також була на місці події. ОСОБА_1 , освідомлюючи що відносно нього працівники поліції будуть складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, просив не складати такий. ОСОБА_1 на мсці події кричав, був в підвищено емоційному стані. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки, він на вимогу працівника поліції, категорично відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтак в діях ОСОБА_1 є наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Що стосується долученого до матеріалів справи ОСОБА_1 №427 від 23.07.2025 проте, що ОСОБА_1 приймає постійну терапію, а саме, антидепресанти, що не впливають на якість керування автотраспортом, оскільки, хворіє на змішаний тривожно- депресивний розлад з вираженим емоційно-вольовим дефектом, соціально-трудовою дезадаптацією, то слід прийти до наступного. У вищевказаному висновку не зазначено, які саме препарати приймає ОСОБА_1 . Крім цього ОСОБА_1 не інкримінується перебування в стані сп`яніння, а лише відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, тому даний висновок суддя не може брати до уваги.
Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого та ступінь його вини.
З врахуванням вищенаведеного приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме, застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.
Що стосується клопотання адвоката Карпуся О.М. про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП. то вважаю що таке подане адвокатом з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративного стягнення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, а тому задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2025 року встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 605грн. 60коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,- 

П О С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шісот п`ять) грн. 60коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.
Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

 СУДДЯ: ШВЕД Н.П.