Справа № 944/6826/25
Провадження №2/944/1217/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Білецької М.О.
з участю секретаря судових засідань Хархаліс Л.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
в с т а н о в и в:
Представник ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» Синюк С.Л. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» страхове відшкодування в розмірі 35763,44 грн, витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 6000,00 гр. 
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.12..2023 між ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування «Граве КАСКО» №101095865 майнових інтересів власника автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
19.08.2024 о 14 год. 30хв. в с. Муроване, вул. Тополина,1, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля «Mercedes-Benz» під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував у зчепленні з напівпричепом «Shmitz», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . 
Відповідно до постанови Яворівського районного суду Львівської області в справі №944/4972/24 від 21 жовтня 2024 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 .
У результаті цієї пригоди був пошкоджений транспортний засіб страхувальника. 
Відповідно до Висновку експерта №150 від 25.09.2024 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - становить 51994,47 гривень, вартість відновлювального ремонту – 87757,91 гривень, а відповідно до Рахунку на оплату №244 від 30 вересня 2024 року на суму 87997,40 гривень та рахунку №77 від 22.11.2024 на суму 3501,50 гривень, загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 – 91 498,90 гривень.
Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 07.10.2024 фахівцями ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» було складено страховий акт №11.98035633/1/KOS та 03.12.2024 страховий акт №11.98035633/1/ KOS, відповідно до якого загальний розмір страхового відшкодування становив - 91 259,41 гривень.
Відповідно до платіжної інструкції №1007129589 від 08.10.2024 та №1203130633 від 04.12.2024, ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в загальному розмірі 91 259,41 гривень.
Таким чином, фактичні витрати ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА», пов`язані з цим страховим випадком складають - 91 259,41 гривень.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до Полісу № ЕР/220908398. Відповідно до витягу, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 гривень, франшиза складає 0,00 гривень.
ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» намагалося здійснити досудове врегулювання спору та звернулося до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про страхове відшкодування. Розглянувши дану заяву ПАТ «СК «ПЗУ Україна» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 25951,16 гривень, які були перераховані на рахунок ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА», а в подальшому здійснило доплату страхового відшкодування в розмірі 22002,92 гривень та 7541,89 гривень.
Таким чином, розмір страхового відшкодування виплачений ПАТ «СК «ПЗУ Україна» позивачу становить 55 495,97 гривень. 
Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати ПАТ «СК «ГРАВЕ Україна» страхове відшкодування в розмірі: 91 259,41 гривень – 55 495,97 гривень = 35 763,44 гривень, де 91 259,41 гривень – загальна сума збитку; 55 495,97 гривень – страхове відшкодування, яке сплатило ПАТ «СК «ПЗУ Україна.
З урахуванням наведеного, просить позов задовольнити.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 12.01.2026 відкрито спрощене провадження у справі.
04.02.2026 представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 скерувала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах такої різниці. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до Полісу № ЕР/220908398. Відповідно до зазначеного витягу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 гривень, франшиза складає 0,00 гривень.
В даному випадку позивач мав звернутись з такими вимогами саме до страховика, адже сума збитків, які зазнав позивач, покрита лімітом відповідальності по полісу, придбаному відповідачем в ПАТ «СК «ПЗУ Україна». 
Враховуючи вищенаведене, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та судові витрати покласти на позивача.
В судове засідання представник позивача ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» не з`явився, однак 14.01.2026 скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі сторони позивача, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та його представник Гривна Т.Б. не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи.
Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 21 травня 2026 року, є дата складення повного судового рішення 26 травня 2026 року.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.
Судом встановлено, що 19.08.2024 о 14 год. 30 хв. в с.Муроване, вул. Тополина,1, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував у зчепленні з напівпричепом «Shmitz», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . Дані обставини сторонами не оспорюються.
Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 21.10.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу. Дана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.
Частиною 6 ст.82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, щодо винуватості ОСОБА_1 , не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. Дані обставини сторонами не оспорюються.
Власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданим 22.12.2017 сервісним центром 4645.
Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була забезпечена полісом обов`язкового цивільно-правового страхування №101095865 у ПАТ «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА». 
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до Полісу № ЕР/220908398.
01.10.2024 ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» із заявою про виплату страхового відшкодування на ремонт транспортного засобу, внаслідок ДТП, яка відбулась 19.08.2024 о 14:30 в с.Муроване Яворівського району Львівської області. 
Відповідно до висновку експерта №150 від 25.09.2024 транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент дослідження становить 87757,91 грн. Вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 51994,47 грн. Коефіцієнт фізичного зносу автомобіля марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 становить - 0,596.
З метою ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Західно-Український Автомобільний Дім».
Відповідно до платіжної інструкції №1007129589 від 08.10.2024, ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» сплатило на рахунки ФОП « ОСОБА_4 » страхове відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 87757,91 грн. та в подальшому сплатило 3501,50 грн. відповідно до страхового акту. Такими чином, загальний розмір шкоди, яку сплачено позивачем становить 91259,41 грн.
В подальшому ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» звернулось до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» з листом про повернення сплаченої суми страхового відшкодування.
На підставі даного листа, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» шкоду у розмірі 25951,16 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №131484 від 03.12.2024. 
Не погоджуючись з виплачено сумою шкоди, ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації в розмірі 29544, 81 грн. 
Під час розгляду даної справи, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» шкоду в розмірі 22002,92 грн. та провадження у справі в цій частині закрито.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» страхове відшкодування в розмірі 7541.89 грн. Крім цього даним рішенням встановлено, що належна сума до сплати страхового відшкодування з ПАТ «СК «ПЗУ Україна» в користь ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» становить – 55 495,97 грн. 
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» страхове відшкодування в розмірі 7541,89 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №152715 від 24.11.2025.
Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування, яке сплатило ПАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» становить - 55495,97 грн.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За змістом ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який діяв на момент виникнення правовідносин) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який діяв на момент виникнення правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За змістом ст. ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який діяв на момент виникнення правовідносин) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Висновком експерта №150 від 25.09.2024 транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ, встановлено, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 0,596.
Таким чином судом встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 20.12.2023, власникові транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить - 55495,47 грн. 
Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. 
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. 
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 наведено правовий висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з його вини, перевищує розмір страхового відшкодування, то із відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.
Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17.
Суд звертає увагу, що різниця між сумою страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме з врахуванням фізичного зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.
За таких обставин, саме ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 35763,44 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з приписами ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Стороною позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано такі докази (копії): договір про надання правової (правничої) допомоги №27 від 22 липня 2024 року, рахунок-фактура №1 від 02 січня 2026 року, платіжна інструкція №105137671 від 05.01.2026, акт виконаних робіт від 07 січня 2026 року, детальний опис робіт (наданих послуг) від 07.01.2026. 
Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Суд враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторони утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (див. постанову Верховного Суду від 30.01.2023 № 910/7032/17).
Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.
Здійснюючи розподіл витрат на правничу допомогу у даній справі суд зазначає, що фактично справа розглядалася без участі сторін, така категорія справ є розповсюдженою; даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, вивчення великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
Враховуючи наведені обставини, складність справи, час, витрачений адвокатом на підготовку позовної заяви та процесуальних документів в межах розгляду справи, обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову, суд вважає за необхідне обмежити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу до 4000,00 грн., а тому вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову до суду сплачено 3028,00 судового збору. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 178, 264-265, 268, 274-279 ЦПК України,

у х в а л и в :
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» страхове відшкодування 35763 (тридцять п`ять тисяч сімсот шістдесят три) гривні 44 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» сплачений судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 26 травня 2026 року.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА», ЄДРПОУ: 19243047, юридична адреса: м.Київ вул.Велика Васильківська, 65. 
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя       М.О. Білецька