КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, тел. +380 (044) 207 80 91	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2026 року № 320/45091/23
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Марич Є.В., розглянувши упорядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування припису,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області в якому просить визнати протиправним та скасувати винесений 24.05.2023 року терміновий заборонний припис стосовно кривдника.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає, що відносно неї закрите судом провадження про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим із бази даних має бути видалена інформація про адміністративне правопорушення, зафіксоване протоколом від 28.04.2023 року серії ВАВ №071783 та терміновий заборонний припис від 24.05.2023, винесений стосовно позивачки.
Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ, 06.12.2023 року для розгляду справи призначено суддю Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_2.. Ухвалою суду від 18.01.2024 року позовну заяву залишено без руху, а позивачці наданий строк на усунення виявлених недоліків у вигляді несплати судового збору.
Заявою сторони позивачки від 22.01.2024 року, зареєстрованою за вхідним номером е7082/24, до матеріалів справи долучено квитанцію №5004-0768-6244-8417 про сплату судового збору у розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні та 60 коп.), чим вищеозначені недоліки були усунуті.
Ухвалою суду від 27.02.2024 року провадження у справі відкрите, судом у складі судді ОСОБА_2. вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано від сторони відповідача належним чином засвідчену копію припису, що оскаржується.
У зв`язку зі звільненням з посади судді Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 , для розгляду справи №320/45091/23 повторно визначено склад суду. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 25.02.2025 року для розгляду справи призначено суддю Марича Є. В.. Відповідною ухвалою справу прийнято до розгляду новим складом суду.
Відповідач, попри направлення ухвал суду засобами поштового зв`язку, у встановлений судом строк відзив, або витребувані матеріали до суду не надав, у зв`язку із чим судом вирішено здійснювати розгляд справи за наявними матеріалами.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
28.04.2023 року між позивачкою та її матір`ю стався конфлікт, внаслідок чого останньою біло викликано працівників поліції, якими складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №071783, у якому зазначено про вчинення позивачкою правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.
Також стосовно позивачки, винесено терміновий заборонний припис від 24.05.2023 року у зв`язку із вчиненням домашнього насильства психологічного характеру.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.06.2023 року у справі №369/7423/23 провадження у справі закрите у зв`язку з відсутністю у діях позивачки складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку із закриттям провадження позивачка просить визнати протиправним та скасувати винесений 24.05.2023 року терміновий заборонний припис, винесений 24.05.2023 року.
При вирішенні спору по суті суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон№580-VIII) національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно з п.6 ч.1 ст.26 Закону №580-VIII поліція засобами інформаційно-комунікаційної системи наповнює та підтримує в актуальному стані реєстри та бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно: зареєстрованих в органах внутрішніх справ і поліції кримінальних або адміністративних правопорушень, подій, які загрожують особистій чи публічній безпеці, надзвичайних ситуацій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 р. № 1024 затверджено Положення про єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ (далі - Положення), відповідно до пункту 2 якого єдина інформаційна система МВС - багатофункціональна інтегрована автоматизована система, що безпосередньо забезпечує реалізацію функцій її суб`єктів, інформаційну підтримку та супроводження їх діяльності і становить сукупність взаємопов`язаних функціональних підсистем, програмно-інформаційних комплексів, програмно-технічних та технічних засобів телекомунікації, які забезпечують логічне поєднання визначених інформаційних ресурсів, обробку та захист інформації, внутрішню та зовнішню інформаційну взаємодію.
Цим же пунктом Положення №1024 визначено суб`єктів єдиної інформаційної системи МВС - апарат МВС та його територіальні органи з надання сервісних послуг МВС, Національна гвардія, заклади, установи і підприємства, що належать до сфери управління МВС (далі - система МВС), центральні органи виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ, інші державні органи, які обробляють інформацію в єдиній інформаційній системі МВС для реалізації своїх повноважень.
Зокрема, порядок формування та ведення в центральному органі управління поліції, територіальних (у тому числі міжрегіональних) органах поліції (далі - орган (підрозділ) поліції) інформаційної підсистеми «Адміністративна практика» (далі - ІП «Адмінпрактика») інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП), призначеної для забезпечення формування поліцією інформаційних ресурсів щодо автоматизованого обліку адміністративних правопорушень, крім адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, та порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, у тому числі зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) (далі - адміністративні правопорушення), та осіб, які їх вчинили визначає Інструкція з формування та ведення інформаційної підсистеми «Адміністративна практика» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 13 березня 2023 року № 180 (далі Інструкція).
Згідно з п.1 розділу ІІ Інструкції формування (наповнення) та ведення (підтримка в актуальному стані) інформаційних ресурсів ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП здійснюються уповноваженою посадовою особою органу (підрозділу) поліції державною мовою, а для відомостей про особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, види яких визначені відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення, що належать до сфери діяльності поліції, іноземною мовою (за потреби), за допомогою технічних і програмних засобів системи ІПНП на підставі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов у справах про адміністративні правопорушення, тимчасових дозволів на право керування транспортними засобами, протоколів про адміністративне затримання, складених (винесених) уповноваженими посадовими особами органу (підрозділу) поліції.
Зміни та/або доповнення інформації в ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП здійснюються уповноваженою посадовою особою органу (підрозділу) поліції, якою було її внесено, або іншою уповноваженою посадовою особою органу (підрозділу) поліції, визначеною керівником відповідного органу (підрозділу) поліції (або особою, яка виконує його обов`язки).
Уповноважені посадові особи органів (підрозділів) поліції забезпечують повноту, достовірність і своєчасність внесення інформації до ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП.
Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції інформаційними ресурсами ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП є інформація, що отримана в межах компетенції органами (підрозділами) поліції, про вчинені адміністративні правопорушення та осіб, які їх вчинили, відповідно до кодів, що містяться в системі ІПНП, а саме про:
загальні дані про адміністративне правопорушення (найменування органу Національної поліції України, серія, номер, дата складання адміністративного протоколу (винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення), номер та дата реєстрації заяви про адміністративне правопорушення, орган (підрозділ), яким складено адміністративний протокол (винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення), тощо);
відомості про адміністративне правопорушення (фабула, дата, час та місце вчиненого адміністративного правопорушення, кваліфікація адміністративного правопорушення, у якому стані вчинено адміністративне правопорушення, тощо);
відомості про порушення правил дорожнього руху (пункт правил дорожнього руху, номерний знак, місце реєстрації, марка, модель, колір транспортного засобу, вид, категорія, серія, номер, документа, дата вилучення та повернення посвідчення водія, серія та номер тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, тощо);
відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), дата народження (число, місяць, рік), місце проживання (перебування), документ, що посвідчує особу, тощо);
результат розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення або непритягнення особи до адміністративної відповідальності;
результат розгляду скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення органу (підрозділу) поліції.
Згідно з п.3 розділу ІІ Інструкції інформація про вчинене адміністративне правопорушення та особу, яка його вчинила, за наявності технічної можливості вноситься уповноваженою посадовою особою органу (підрозділу) поліції до ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП за допомогою мобільного логістичного пристрою.
У разі відсутності технічної можливості внесення інформації про вчинене адміністративне правопорушення та особу, яка його вчинила, за допомогою мобільного логістичного пристрою така інформація вноситься до ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП протягом трьох діб із дати отримання матеріалів про адміністративні правопорушення уповноваженими посадовими особами органів (підрозділів) поліції, на яких покладено обов`язки щодо реєстрації матеріалів про адміністративні правопорушення в ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП.
Реєстрація інформації про вчинені адміністративні правопорушення та осіб, які їх вчинили, в ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП здійснюється на підставі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов у справах про адміністративні правопорушення, тимчасових дозволів на право керування транспортними засобами, протоколів про адміністративне затримання, оформлених відповідно до законодавства України.
Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції визначено, що за наявності технічної можливості відомості про результати розгляду справ про адміністративні правопорушення та осіб, які їх вчинили, автоматично вносяться до ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП засобами ЄІС МВС.
У разі відсутності технічної можливості автоматичного внесення інформації відомості вносяться уповноваженою посадовою особою органу (підрозділу) поліції на підставі отриманих матеріалів від органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення відповідно до статті 213 КУпАП.
Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон України № 2229-VIII).
За приписами п.п. 3, 6, 8 , 16 ч.1 ст.1 Закону України №2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.
Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.
Терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.
Згідно з п. 7 ч.2 ст.3 Закону України №2229-VIII, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: батьки (мати, батько) і дитина (діти).
За п.2 ч.3 ст.6 Закону України №2229-VIII, до інших органів та установ, на які покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, належать - уповноважені підрозділи органів Національної поліції України.
В свою чергу, у розумінні приписів статті 10 Закону України №2229-VIII, до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать, зокрема: 1) виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; 2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України;4) винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників; 6) здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії. Уповноважені підрозділи органів Національної поліції України здійснюють повноваження у сфері запобігання та протидії домашньому насильству з урахуванням міжнародних стандартів реагування правоохоронних органів на випадки домашнього насильства та оцінки ризиків, тощо.
До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, в силу вимог ст. 24 Закону України №2229-VIII належать:
1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника;
2) обмежувальний припис стосовно кривдника;
3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи;
4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.
Статтею 16 цього Закону встановлено, що єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі (далі - Реєстр) - це автоматизована інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі.
Реєстр ведеться з метою:
1) захисту життєво важливих інтересів постраждалих осіб, зокрема постраждалих дітей;
2) попередження повторних випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі;
3) забезпечення здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству та у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі;
4) надання комплексної та своєчасної допомоги постраждалим особам суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству та у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі;
5) обліку випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі;
6) координації діяльності суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству та у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі.
До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства) про:
1) працівника суб`єкта, що здійснює заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, або суб`єкта, що здійснює заходи у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі, який вніс відомості про випадок насильства до Реєстру або відкоригував їх (дата внесення; прізвище, ім`я, по батькові; посада; номер контактного телефону; найменування та адреса відповідного суб`єкта);
2) особу, яка повідомила про вчинення насильства (прізвище, ім`я, по батькові; число, місяць, рік народження; місце проживання; номер контактного телефону), - за згодою, наданою у порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті;
3) постраждалу особу (прізвище, ім`я, по батькові; число, місяць, рік народження; стать; громадянство; місце проживання; місце навчання та/або місце роботи; номер контактного телефону) - за згодою, наданою у порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті;
4) кривдника (прізвище, ім`я, по батькові; число, місяць, рік народження; стать; громадянство; місце проживання; місце навчання та/або місце роботи; номер контактного телефону) та про характер відносин між кривдником і постраждалою особою, у тому числі відповідно до статті 3 цього Закону;
5) випадок домашнього насильства, насильства за ознакою статі (дата вчинення; місце вчинення; форма домашнього насильства; вид шкоди чи страждань, завданих внаслідок насильства за ознакою статі; короткий опис);
6) потреби постраждалої особи;
7) суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, або суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі, у зв`язку з виявленням випадку насильства (найменування; повноваження; місцезнаходження та номер контактного телефону (крім спеціалізованих служб підтримки);
8) вичерпний перелік заходів, здійснених у зв`язку з виявленням випадку насильства, та їх результат.
Згода на внесення персональних даних про особу, яка повідомила про вчинення насильства, або про постраждалу особу надається відповідною особою з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".
У разі якщо зазначена особа є дитиною, така згода надається її батьками або іншими законними представниками, а якщо батьки (інші законні представники дитини) є кривдниками або ухиляються від захисту прав та інтересів дитини, - органом опіки та піклування. У разі якщо зазначена особа є недієздатною, така згода надається її законним представником, а якщо її законний представник є кривдником або ухиляється від захисту прав та інтересів недієздатної особи, - органом опіки та піклування.
Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства.
Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі.
Персональні дані про кривдника зберігаються у Реєстрі:
1) у разі відсутності кримінального провадження стосовно кривдника у зв`язку з вчиненням домашнього насильства, насильства за ознакою статі або інших форм насильства стосовно постраждалої особи, рішення суду про застосування обмежувального припису або накладення адміністративного стягнення, вироку суду про визнання кривдника винуватим за вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі або інших форм насильства стосовно постраждалої особи, що набрали законної сили, - протягом року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства;
2) у разі виправдувального вироку суду, що набрав законної сили, - до часу набрання чинності відповідним рішенням суду;
3) у разі порушення кримінального провадження стосовно кривдника у зв`язку з вчиненням домашнього насильства чи насильства за ознакою статі або інших форм насильства стосовно постраждалої особи - протягом періоду розслідування кримінального провадження;
4) у разі ухвалення рішення суду, що набрало законної сили, про застосування обмежувального припису або накладення адміністративного стягнення - протягом трьох років з дня набрання чинності відповідним рішенням суду;
5) у разі винесення вироку суду, що набрав законної сили, про визнання кривдника винуватим за вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі або інших форм насильства стосовно постраждалої особи з відбуванням покарання - протягом десяти років з дня закінчення строку відбування покарання;
6) у разі винесення вироку суду, що набрав законної сили, про визнання кривдника винуватим за вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі або інших форм насильства стосовно постраждалої особи без відбування покарання - протягом десяти років з дня набрання чинності відповідним рішенням суду.
У разі спростування факту вчинення насильства, а також після закінчення строку зберігання у Реєстрі персональних даних такі дані підлягають видаленню або знищенню в порядку, встановленому законом.
Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації.
Відомості до Реєстру (крім відомостей про кривдника) вносяться усіма суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, або суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі (крім громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах).
Відомості про кривдника вносяться до Реєстру:
1) відповідальними структурними підрозділами місцевих державних адміністрацій, до повноважень яких належить здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству або у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі;
2) відповідальними виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, до повноважень яких належить здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству або у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі;
3) уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України.
Відомості про кривдника вносяться до Реєстру у разі наявності обґрунтованої підозри вчинення ним насильства, зокрема після підтвердження такого факту шляхом проведення перевірки відповідної інформації згідно з порядком взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, та/або порядком взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Доступ до Реєстру надається:
1) працівникам спеціально уповноважених органів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, до посадових обов`язків яких відносяться запобігання та протидія домашньому насильству, насильству за ознакою статі;
2) уповноваженим особам (координаторам) з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, запобігання та протидії насильству за ознакою статі місцевих державних адміністрацій та сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад;
3) працівникам відповідальних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій та відповідальних виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад з питань запобігання та протидії насильству за ознакою статі;
4) працівникам уповноважених підрозділів органів Національної поліції України;
5) працівникам служб у справах дітей - у частині випадків насильства, в яких кривдниками або потерпілими особами є діти.
Доступ відповідних працівників до Реєстру здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису та є сумісним з програмним забезпеченням Реєстру, або із застосуванням засобів електронної ідентифікації з середнім або високим рівнем довіри відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Держателем Реєстру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
Адміністратором Реєстру є державне підприємство, визначене центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, що належить до сфери його управління, здійснює заходи із створення, впровадження і супроводження програмного забезпечення Реєстру, відповідає за його технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних Реєстру, здійснює технічні і технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до Реєстру, організовує та проводить навчання щодо роботи з Реєстром.
Сукупність відомостей про фізичних осіб (персональні дані), що містяться в Реєстрі, є інформацією з обмеженим доступом. Обробка цих відомостей здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".
Порядок формування, ведення та доступу до Реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до приписів частин 1,2,4,5,6,9, 11 ст. 25 Закону України №2229-VIII, терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.
Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.
Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.
Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.
Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України №654 від 01 серпня 2018 року затверджено Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, яким визначено процедуру винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника.
Процедуру винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника визначено Розділом ІІ Порядку №654, окремими приписами якого визначено, що терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.
Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).
Припис підписується працівником уповноваженого підрозділу поліції, який його виніс, постраждалою особою (її представником) і кривдником власноруч на оригіналі та кожній з копій.
Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області, щодо позивачки складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №071783 від 28.04.2023 року за частиною 1 статті 173-2 КУпАП. Підтверджень інших обмежувальних заходів щодо позивачки суду не надано.
В подальшому постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.06.2023 року провадження у справі №369/7423/23 закрито у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення.
Зважаючи на предмет заявлених позовних вимог, суд враховує, що строки зберігання електронних карток та видалення даних врегульовані нормами розділу IV Інструкції.
Зокрема, знімаються з автоматизованого обліку адміністративні правопорушення, вчинені особами, яких притягнуто до адміністративної відповідальності за їх вчинення, а також яких звільнено від адміністративної відповідальності в порядку, визначеному КУпАП.
Зняття з автоматизованого обліку адміністративних правопорушень стосовно осіб, щодо яких було розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення, у разі закриття провадження відповідно до статті 247 КУпАП, відбувається через рік з дати вчинення адміністративного правопорушення.
Інформація, що внесена до ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП, після зняття з обліку автоматично знеособлюється, а саме вилучаються відомості про:
прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, дата і місце його народження, місце проживання (перебування) (країна, область, район, населений пункт, вулиця, номер будинку, корпус, квартира);
документ, що посвідчує особу.
Знеособлення зазначених відомостей здійснюється шляхом їх видалення, що виключає подальшу можливість поновлення таких відомостей.
Водночас згідно з нормами розділу V Інструкції контроль за формуванням та веденням ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП, повнотою та достовірністю інформації, що міститься в ній, підтриманням її в актуальному стані покладається на керівника (особу, яка виконує його обов`язки) уповноваженої посадової особи того органу (підрозділу) поліції, яким внесено відповідну інформацію. Контроль за забезпеченням інформаційної безпеки, зберіганням, доступністю та цілісністю даних в ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП покладається на керівників інформаційних підрозділів органу (підрозділу) поліції або особи, яка виконує його обов`язки.
Встановлені обставини та надані суду докази спростовують твердження позивачки про порушення заявлених прав. У контексті вказаних у позовній заяві обставин про звільнення судом в справі №369/7423/23 позивачки від адміністративної відповідальності на дату звернення із позовною заявою у цій справі 13.07.2023 року - не сплинув річний термін з дати звернення про вчинення адміністративних правопорушень (28.04.2023 року). Тому правових і фактичних підстав для видалення даних про притягнення до адміністративної відповідальності на момент виникнення спору між сторонами відповідач не мав.
Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.
Адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.
Таким чином, передумовою для можливості задоволення позовних вимог щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень повинна бути наявність факту порушення таким рішенням прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав, тобто вчинення таким суб`єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога), які, у даному випадку, відсутні.
З огляду на викладене, вирішуючи спірні правовідносини, суд повинен пересвідчитись у наявності в особи, яка звернулась за захистом своїх прав у судовому порядку, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним.
Встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Разом з тим судом встановлено, що на час розгляду справи по суті терміновий заборонний припис від 24.05.2023 року вичерпав свою дію і не несе будь-яких правових наслідків, які б порушували права, свободи чи інтереси позивачки, у зв`язку з чим, не потребує скасування у судовому порядку.
Водночас позовні вимоги, пов`язані із виключенням відомостей стосовно позивачки як кривдника з Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі також не підлягають задоволенню, як заявлені на майбутнє та не підтверджені на момент вирішення справи жодними доказами.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов слід залишити без задоволення.
Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, то відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд
в и р і ш и в:
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) - відмовити.
2. Копію рішення направити сторонам.
3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Марич Є.В.