Справа № 174/1385/25
п/с 2/174/42/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року  м. Вільногірськ
Вільногірськийміський суд Дніпропетровськоїобласті в складі:
головуючогосудді - Ілюшик І.А., 
за участю: секретаря – Троцько О.В.,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач Акціонерне товариство «Ідея банк» (далі - АТ «Ідея банк») звернулося до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що 13.08.2019 між банком та гр. ОСОБА_1 укладено Угоду № C-001-066702-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 . Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48% річних. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 6 000 грн. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору. Станом на дату подання цієї заяви відповідач не повернув отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 30.09.2025 становить: 70 784,53 грн, з яких: прострочений борг – 28 000,00 грн, прострочені проценти – 42 783,69 грн, плата за використання коштів понад витратний ліміт - 0,84 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 70 784,53 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22.10.2025 провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, стронам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.
20.11.2025 адвокатом Григор`євим Д.В. до суду надано заяву про допуск його до участі у справі в якості представника відповідача ОСОБА_1 та відкладення розгляду справи на іншу дату для надання можливості для ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 38). 
12.12.2025 представник відповідача Григор`єв Д.В. надав до суду клопотання про витребування від АТ «Ідея Банк» доказів, а саме: оригінали письмових доказів у вигляді: Угоди № С-001-066702-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № 26259018943551 від 30.09.2019, Довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Анкети-опитувальника клієнта - фізичної особи від 13.08.2019 (а.с. 44).
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.12.2025 клопотання представника відповідача від 12.12.2025, задоволено.
02.01.2026 від представника позивача Жовтонецького В.М. через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява про виконання ухвали суду від 12.12.2025, якою повідомлено про направлення, зазначених в ухвалі документів, засобами поштового зв`язку (а.с. 53-58).
06.01.2026 від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про виконання ухвали суду від 12.12.2025 та надано: Кредитний договір № C-001-066702-19-980 від 13.08.2019; Довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб; Анкету – опитувальник клієнта - фізичної особи (а.с. 59).
23.01.2026 адвокатом Григор`євим Д.В. до суду надано заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку необхідністю ознайомлення з оригіналами письмових доказів наданих позивачем на виконання ухвали суду. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує про що вказано в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, представник відповідача адвокат Григор`єв Д.В. в судове засідання не з`явився, але подав письмові пояснення в яких вказав, що нараховані проценти більше ніж у 2 рази перевищують розмір боргу за кредитом, позивач спонукав відповідача укласти договір на вкрай невигідних для нього умовах, заявлена позивачем сума до стягнення заборгованості за нарахованими процентами не є співмірною сумі кредиту за договором, тому необхідно зменшити розмір процентів за договором до 14 000,00 грн, яка дорівнює 50 % суми неповернутого тіла кредиту 28 000,00 грн у разі задоволення позовних вимог.
Також вказано, що позивачем взагалі не надано детального розрахунку суми боргу, як тіла кредиту та і нарахованих відсотків, а надано довідку розрахунок заборгованості станом на 30.09.2025 і не вказано з чого складаються остаточні цифри 28 000,00 грн та 42 783,69 грн, і що у свою чергу може бути підставою для відмови у стягненні процентів у повному обсязі, з огляду на неможливість суду встановити вірність нарахування цих процентів позивачем, і прийняття їх остаточної цифри 42 783,69 грн виходячи тільки з припущення, що позивачем добросовісно та вірно зазначена ця сума процентів, що порушує принцип цивільного законодавства, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Представник відповідача просив ухвалити рішення у справі за його відсутності та відсутності відповідача з урахуванням наданих пояснень.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено, що 13.08.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 підписано Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування № C-001-066702-19-980 згідно умов якої, ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановлено ліміт кредитної лінії, на момент укладення угоди, у розмірі 6 000,00 грн та який може бути змінений в межах угоди. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48% річних. Також, 13.08.2029 ОСОБА_1 власноруч підписано довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та Анкету-опитувальник клієнта – фізичної особи (а.с. 18зв.-20, 60-63).
До кредитного договору банк додав: Публічну пропозицію АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО), затверджену протоколом засідання Правління № 06/12-11 від 12.06.2019. Вводиться в дію 15.07.2019 (а.с. 9-18).
Факт збільшення кредитної лінії та користування кредитними коштами ОСОБА_1 підтверджується випискою по рахунку клієнта за розрахунковий період: з 11.08.2016 по 30.09.2025, яка відображає також нарахування відсотків за кредит, погашення кредиту, тощо (а.с. 20зв.-24).
З довідки-розрахунка наданої АТ «Ідея банк» вбачається, що загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № С-001-066702-19-980 від 13.08.2019 станом на 30.09.2025, становить 70 784,53 грн, з яких: прострочений борг – 28 000,00 грн, прострочені проценти – 42 783,69 грн, плата за використання коштів понад витратний ліміт - 0,84 грн (а.с. 25).
05.08.2025 АТ «Ідея банк» направило на адресу відповідача вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань (а.с. 25зв.-26).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦУ України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Отже, за змістом статей 629, 525, 612, 611 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов’язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
За частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Отже, встановивши вищезазначені обставини, суд доходить висновку, що між сторонами укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування № C-001-066702-19-980 згідно умов якої, ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановлено ліміт кредитної лінії, що підтверджено належними та допустимими доказами.
Таким чином, в процесі судового розгляду встановлено, що між позивачем і відповідачем укладений кредитний договір у належній формі та погоджені всі його істотні умови. Позивач свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, доказів протилежного суду не надано.
Згідно з наявними у справі доказами станом на час розгляду справи в суді зобов’язання за кредитним договором відповідачем належним чином не виконані.
Щодо доводів представника відповідача про ненадання детального розрахунку суми боргу, то у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Як вбачається з наданої позивачем виписки з рахунку відповідача та довідки-розрахунку заборгованості, ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становив 6 000,00 грн (а.с. 20зв), позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, ОСОБА_1  користувався такими коштами, періодично погашав заборгованість. Рух коштів по картці відповідача свідчить про те, що він був обізнаним про списання відсотків, оскільки зазначені відомості є у його вільному доступі. Надана позивачем виписка про рух коштів по картці підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір, а також розмір заборгованості за кредитом, який додатково підтверджується довідкою розрахунком заборгованості.
З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що наявні у справі докази в своїй сукупності підтверджують погодження сторонами всіх істотних умов договору, факт надання позивачем відповідачу кредитних коштів, користування ними та не повернення відповідачем наданих позивачем коштів.
Відповідач та його представник розмір наявної у нього заборгованості жодним чином не спростовували, та не надали суду свої контррозрахунки. 
При цьому суд враховує, що зявлена позивачем до стягнення заборгованість за простроченими процентами за кредитним договором не є співрозмірною сумі простроченого боргу 28 000,00 грн, що суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов’язків на шкоду позичальника як споживача послуг АТ «Ідея Банк», оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов’язань за кредитним договором, тому суд дійшов висновку про зменшення суми заборгованості за процентами з 42 783,69 грн до 28 000,00 грн та відповідно загальної суми заборгованості за кредитним договором з 70 784,53 грн до 56 000,84 грн (28 000,00+28 000,00+0,84). Тому позов АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 слід задовольнити частково.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 916,47 грн (а.с. 1). В іншій частині віднести на рахунок позивача.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ЄДРПОУ 19390819) заборгованість за кредитним договором в розмірі 56 000,84 грн.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ЄДРПОУ 19390819) судовий збір в розмірі 1 916,47 грн. 
В іншій частині віднести на рахунок позивача.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя     І.А. Ілюшик