Справа № 688/4797/25
Провадження 2/681/102/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року           м. Полонне     
Полонський районний суд Хмельницької області в складі: 
головуючого - судді Іллюка С.В., 
з участю секретаря судових засідань Козюк Т.Р., 
позивача – ОСОБА_1 , 
відповідача ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Полонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, військова частина НОМЕР_1 , 
в с т а н о в и в:
1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
У жовтні 2025 року ОСОБА_4 подала до суду позов до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Полонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, військова частина НОМЕР_1 . 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в липні 2010 року вона та ОСОБА_2 познайомилися у селищі Миронівський Бахмутського району Донецької області, де надалі проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільний побут, господарство та бюджет. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина - ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 сина - ОСОБА_6 . 
Вказує, що на час народження дітей в офіційному шлюбі з відповідачем не перебувала, через що відомості про батька в актових записах про народження дітей записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідач є однопрізвищник позивачки, тому його прізвище, ім`я та по батькові вказані в документах вірно, проте відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків та наявна відмітка про реєстрацію за ст. 135 СК України. 
Так само зазначає, що ОСОБА_2 визнавав дітей своїми, постійно проводив з ними час, а діти перебували на його утриманні. Проте, після мобілізації до ЗСУ у лютому 2022 року, відносини між ними були розірвані, і відповідач повідомив, що жодної участі в утриманні спільних дітей брати не буде. 
На підставі викладеного вище, просить суд визнати ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей, виключивши запис за ст. 135 СК України та додавши реєстраційний номер облікової картки платника податків батька, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2025 року і до досягнення ними повноліття. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та зазначила, що відповідач є біологічним батьком указаних дітей. 
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти призначення експертизи не заперечував та у підготовчому засіданні підтримав клопотання про її проведення. Надалі 12.05.2026 подав до суду заяву про визнання позову.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі. 
2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
04.10.2025 позивачка звернулася з позовом через систему «Електронний суд» (а.с. 1). 
Позов первинно надійшов до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області, ухвалою якого від 07.10.2025 (а.с. 38) справу передано за територіальною підсудністю до Полонського районного суду Хмельницької області. 
Справа надійшла до Полонського районного суду 04.11.2025 (а.с. 40) 
Ухвалою суду від 17.11.2025 позовну заяву залишено без руху (а.с. 42)
Ухвалою суду від 25.11.2025 відкрито провадження у справі (а.с. 48)
Також ухвалою суду від 16.02.2026 призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено Хмельницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (а.с. 119). 
Провадження у справі відновлено після отримання 22.04.2026 висновку експерта № СЕ-19/123-26/3693-БД (а.с. 134). 
3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з лютого 2015 року по лютий 2022 року проживали разом без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Полонської міської ради № 471 від 20.08.2025 (а.с. 23) та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 05.02.2015 № 6812-630153 (а.с. 22). 
Згідно з витягом з Державного реєстру актових записів цивільного стану громадян про народження № 00052455801, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 26.12.2011 виконавчим комітетом Миронівської селищної ради м. Дебальцеве Донецької області зроблено актовий запис № 66, де батько вказаний ОСОБА_2 із зазначенням, що відомості внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 20). 
Окрім того, відповідно до витягу з Державного реєстру актових записів цивільного стану громадян про народження № 00052456786, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 08.12.2014 виконавчим комітетом Миронівської селищної ради м. Дебальцеве Донецької області зроблено актовий запис № 34, де відомості про батька також внесені за приписами ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 21). 
Судом у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Згідно з висновком судового експерта Хмельницького НДЕКЦ МВС України від 09.04.2026 № СЕ-19/123-26/3693-БД, за результатами дослідження встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю яких є ОСОБА_8 . Ймовірність походження даних ДНК-профілів від дитини та біологічних батьків становить не менше ніж 99,99% (а.с. 124 - 127). 
Згідно з копією паспорта громадянина України у формі ID – картки та даними актового запису про шлюб від 27.09.20025, позивачка ОСОБА_9 змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » (а.с. 48-49). 
4.Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд. 
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано ст. 125 СК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Частиною 1 та ч. 2 ст. 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Законодавством визначено перелік осіб, які мають право звернутися з позовом про визнання батьківства.
Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.
У п. 9 цієї постанови роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Відповідно до п. 20 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, визначено, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
З огляду на ці норми чинного законодавства, суд наголошує на тому, що встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Згідно із ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, №3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).
З дослідженого висновку судової молекулярно-генетичної експертизи Хмельницького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/123-26/3693-БД, суд встановив ймовірність того, що батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є ОСОБА_2 складає не менше ніж 99,99 %. 
У суду відсутні сумніви щодо допустимості указаного вище висновку, оскільки експертиза проведена державною спеціалізованою установою кваліфікованим судовим експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. 
Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку, що батьківство відповідача стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку. 
Щодо вимог про стягнення аліментів, суд зазначає про таке.
Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке узгоджується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним зі способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
У статті 51 Конституції України, частинах 2, 3 статті 5 СК України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Отже, наведені норми встановлюють, що мінімальний розмір аліментів на двох дітей становить 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Оскільки факт батьківства встановлено, а діти проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 04.10.2025 (день надходження позову до Електронного суду).
Відповідно до підпункту 2.16.4 пункту 2.16 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Згідно з пунктом 2.18 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункту 2.28 цього розділу.
Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо внесення змін до актових записів про народження указаних неповнолітніх, а саме: зобов’язати Полонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № 66 від 26.12.2011, складеного виконавчим комітетом Миронівської селищної ради м. Дебальцеве Донецької, а саме: у графі «відомості про батька» додати реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2 – НОМЕР_2 та зобов’язати внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за № 34 від 08.12.2014, складеного виконавчим комітетом Миронівської селищної ради м. Дебальцеве Донецької області (на зберіганні в органах ДРАЦС Хмельницької області), а саме: у графі «відомості про батька» додати реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2 - НОМЕР_2 .

Таким чином, з урахуванням інтересів дітей, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. 
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп. 
При цьому, позивачкою ОСОБА_12 було сплачено судовий збір за позовну вимогу про визнання батьківства щодо ОСОБА_5 (1211 грн 20 коп.) та про визнання батьківства щодо ОСОБА_6 (1211 грн 20 коп.), що у загальному розмірі 2422 грн 40 коп., які підлягають стяненню з відповідача. 
Отже, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зі ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. на користь позивачки ОСОБА_12 за вимогу про позбавлення батьківських прав та 1211 грн 20 коп. – на користь держави за вимогу про стягнення аліментів.
На підставі викладеного вище, керуючись частиною 6 статті 259, статтями 263-265, 268, 352 ЦПК України,
у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_13 задовольнити. 
Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № 66 від 26.12.2011, складеного виконавчим комітетом Миронівської селищної ради м. Дебальцеве Донецької, а саме: у графі «відомості про батька» додати реєстраційний номер облікової картки платника податків громадянина України ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , – НОМЕР_3 , а речення «Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України» виключити. 
Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за № 34 від 08.12.2014, складеного виконавчим комітетом Миронівської селищної ради м. Дебальцеве Донецької області, а саме: у графі «відомості про батька» додати реєстраційний номер облікової картки платника податків громадянина України ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , - НОМЕР_3 , а речення «Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України» виключити. 
В іншій частині актові записи про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без змін.
Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.10.2025 і до досягнення дітьми повноліття. 
Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 ; 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_4 . 
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
Полонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: вул. Л.Українки, 114, м. Полонне, Шепетівський район, Хмельницька область, поштовий індекс 30501, код ЄДРПОУ 21323285; 
Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 . 
Повне рішення складено 21.05.2026.
Суддя            Сергій ІЛЛЮК