ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/18577/24      Головуючий в І інстанції: Майдан С.І.
Номер провадження: 22-ц/819/796/26      Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів 
з розгляду цивільних справ:
Головуючої Базіль Л.В.,
суддів: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.,
секретар Сорокіна В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником, адвокатом Косінцевим Костянтином Вікторовичем на повторне заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22.01.2026 року ухвалене у складі судді Майдан С.І., у справі №766/18577/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(далі ТОВ «ФК ЄАПБ») звернулося до суду 
з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ 
«ФК ЄАПБ» суму заборгованості: за договором позики №76664251 в розмірі 39180 грн, з яких 12000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою; 27180,00 грн – сума заборгованості за відсотками; за договором позики №2784764 в розмірі 42045,00 грн, з яких 12000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 30045,00 грн – сума заборгованості за відсотками, всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 81225,00 грн та судові витрати понесені позивачем.
Позов мотивовано тим, що 07.11.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76664251, який укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За цим договором позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджених умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Крім того, 07.11.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 
та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2784764, який укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та ТОВ 
«ФК ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, за яким ТОВ "ФК "ЄАПБ " набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №76664251 в розмірі 39180,00 грн та за договором позики № 2784764 в розмірі 42045,00 грн, які позивач просить стягнути.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Повторним заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області 
від 22.01.2026 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія з повернення боргів» заборгованість за: договором позики № 76664251 від 07.11.2023 року в розмірі 39180,00 грн, з яких: 12000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 27180,00 – сума заборгованості за відсотками; за договором позики від 07.02.2024 року в розмірі 42045,00 грн, з яких 12000,00 грн –сума заборгованості за основною сумою боргу; 30045,00 грн – сума заборгованості за відсотками, а всього у розмірі 81225,00 грн, а також 3028,00 грн судового збору. В решті вимог щодо стягнення судових витрат пов`язаних з розглядом справи у розмірі 1514,00 грн відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та обов`язку боржника виконати свої зобов`язання за умовами укладених договорів позики.
Відмовляючи у стягненні витрат, пов`язаних з розглядом справи у сумі 1514,00 грн, суд першої інстанції виходив з відсутності достатніх та належних доказів на підтвердження їх понесення позивачем.
Доводи та вимоги апеляційної скарги
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за ордером, адвокат Косінцев К.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22.01.2026 року 
у справі №766/18577/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, які суд вважав доведеними, порушення норм матеріального 
і процесуального права. Зокрема, посилається на те, що позивачем не надано належних доказів щодо нарахувань процентів на прострочену заборгованість та зарахування коштів на рахунок відповідача, а відтак суд повинен був відмовити у зазначеній частині позовних вимог про стягнення процентів.
Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу
У письмовому відзиві, який надійшов на адресу суду апеляційної інстанції, ТОВ 
«ФК ЄАПБ» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін
Явка учасників справи до апеляційного суду
Учасники справи повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи, проте 
в засідання не з`явилися.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача за довіреністю, Романченко Д.П. просила розгляд апеляційної скарги здійснювати за відсутності ТОВ «ФК ЄАПБ».
Від відповідача клопотань про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
За таких обставин, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх явка обов`язковою не визнавалась, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце її розгляду, не перешкоджає розгляду справи.
Позиція апеляційного суду
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог ніким із учасників справи не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.
Предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судовим розглядом встановлено, що 07.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 76664251 на умовах повернення позики в кінці строку позики, який укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором YyapJ0vCom.
За цим договором позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Доказів перерахування коштів матеріали справи не містять.
В пункті 2 договору вказані параметри та умови позики, а саме сума позики – 12000,00 грн, строк позики – два дні з 07.11.2023 по 08.11.2023 рік, процентна ставка (базова) 2,5 %.
Згідно п.4 договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами.
Відповідно до додатку №1 до договору позики № 76664251 від 07.11.2023 р. загальна вартість кредиту становить 12180,00 грн.
14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до вимог якого ТОВ 
«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Згідно п.1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту 
прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників.
Відповідно до реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 року до договору факторингу 
№ 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39 180,00 грн, з яких: 12 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 180,00 сума заборгованості за відсотками.
07.02.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 
(первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2784764, (з фіксованою процентною ставкою), який укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 6DS4jcVil5.
За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджених умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Доказів перерахування коштів позичальнику матеріали справи не містять.
В пункті 2 договору вказані параметри та умови позики, а саме сума позики – 12000,00 грн, строк позики – 29 днів з 07.02.2024 по 07.03.2024 рік, процентна ставка (базова) 2,5 %.
Пунктом 4 договору, визначено, зокрема, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами.
14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ 
«ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до вимог якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників № 26 від 24.06.2024 року до договору факторингу 
№ 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42 045,00 грн, з яких: 12 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 045 ,00 сума заборгованості за відсотками.
Звертаючись до суду позивач вказував, що він набув право вимоги до відповідача за укладеними ним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договорів позики від 7.11.2023 р. та від 7.02.2024 року, зобов`язання за якими ОСОБА_1 не виконав, загальна заборгованість за договорами позики становить 81225,00 грн, яку просив стягнути 
з відповідача на свою користь.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що позивачем не надано належних доказів щодо нарахувань процентів на прострочену заборгованість та зарахування коштів на рахунок відповідача.
Мотиви з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права
За правилом частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин 1, 2статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Виходячи з наведених норм чинного законодавства, кредитний договір може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений 
у формулярах або інших стандартних формах.
Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 
ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату 
(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор 
і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, 
що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76,77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року 
у справі № 917/1307/18(пункт 41)).
Верховний Суд у постанові від 11 вересня 2024 року у справі №752/17604/15-ц зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Позивачем на доведення своїх позовних вимог про стягнення заборгованості за двома договорами позики у загальному розмірі 81225,00 грн надано до суду такі докази: 
Щодо договору позики №76664251 від 07.11.2023р.: копія договору позики №76664251, копію витягу з договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р. з додатковими угодами № 2 від 28.07.2021 р. та №22 від 11.04.2024 р., копію акту прийому-передачі реєстру боржників №22 за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р., витяг з реєстру боржників №22 від 11.04.2024 р. до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, розрахунок заборгованості за договором позики № 76664251, який не містить детальної інформації обліку кредитної заборгованості; 
Щодо договору позики №2784764 від 07.02.2024 року: копію договору позики №2784764, копія витягу з договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р з додатковими угодами до нього, а саме №2 від 28.07.2021 р. та 330 від 24.06.2024 р; копію акту 
прийому-передачі реєстру боржників №26 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., витяг з реєстру боржників №26 від 24.06.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., розрахунок заборгованості, який не місить детальної інформації обліку кредитної заборгованості.
Положеннями п.1 договорів позики (від 07.11.2023 р. № 76664251 та від 07.02.2024 року № 2784764, визначено, що за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцеві плату (проценти) від суми позики.
Проте, доказів того, що на банківський рахунок відповідача були зараховані кредитні кошти в сумі визначеній умовами договорів позики та, що відповідач користувався ними матеріали справи не містять.
Надані позивачем розрахунки заборгованості за договорами позики складені новим кредитором ТОВ «ФК «ЄАПБ» без детальної інформації обліку кредитної заборгованості первісним кредитором.
У постанові від 09 серпня 2023 року у справі № 266/4900/21 Верховний Суд зазначив, що "по своїй суті розрахунок заборгованості не є доказом (зокрема письмовим) у розумінні статей 76, 95 ЦПК України, а є результатом вчинення арифметичних дій стороною, тоді як саме виписки за рахунками позичальника можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, тобто слугувати підтвердженням правильності проведених стороною в такому розрахунку арифметичних дій".
У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. 
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Разом з тим позивачем на доведення своїх позовних вимог за договорами позики первинних документів, оформлених відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» не надано, не надано суду і розширений розрахунок заборгованості, а також докази надання в розпорядження позичальника кредитних коштів.
Суд першої інстанції при ухваленні судового рішення не звернув уваги на те, що за договорами позики кредитор мав надати позичальнику кредитні кошти шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, проте доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надав.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що надані позивачем Витяги з реєстрів боржників до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (в якому зазначено про перехід до нового кредитора ТОВ "ФК ЄАПБ" права вимоги до відповідача на суму 39180,00 грн за договором позики №76664251 та на суму 42045,00 грн за договором позики №2784764), а також розрахунки заборгованості за договорами позики, складені ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не підтверджують факту перерахування запозичених коштів на банківський рахунок відповідача та факту користування ними відповідачем, оскільки носять похідний характер і не є достатніми доказами на підтвердження наявності та розміру заборгованості відповідача.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням викладених обставин справи рішення суду підлягає скасуванню 
з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Щодо судових витрат
Частиною 13 ст. 141 ЦПК України встановлено якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Таким чином, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_1 , з ТОВ 
«ФК «ЄАПБ» на його користь підлягають стягненню витрати понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2906,40 грн, які є документально підтвердженими.
 Повний текст судового рішення складено 13.05.2026року.
Керуючись ст. ст.367, 368, 374, ч. 1 п. 2 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник, адвокат Косінцев Костянтин Вікторович задовольнити.
Заочне (повторне) рішення Херсонського міського суду Херсонської області 
від 22 січня 2026 року в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове рішення.
Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2906,40 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуюча Л.В. Базіль

Судді В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько