ПОСТАНОВА
Справа № 137/581/26
10 червня 2026 р. 3/137/275/26 

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з даних адміністративного матеріалу - не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 642817, 17.04.2026 о 00 год 20 хв на 347 км автодороги М-30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Land Rover, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані наркотичного спяніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у закладі охорони здоровя лікарні КНП "ВОКПЛ ім. академіка О.І. Ющенка Вор" у лікаря нарколога. Результат позитивний "Канабіс", висновок номер № 0300.
Таким чином ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.9 (а) ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
04.05.2026 захисником ОСОБА_1 – адвокатом Фельським С.Л. через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про закриття провадження у справі мотивоване тим, що під час проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння були допущені порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, зокрема не проведено обов`язкового підтверджуючого лабораторного дослідження методом газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрії після отримання позитивного результату скринінгового тесту та не забезпечено відбір двох зразків біологічного середовища. На думку захисника, за таких обставин висновок щодо результатів медичного огляду є недійсним і не може бути належним доказом у справі, а інших достатніх доказів перебування особи у стані наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять, у зв`язку з чим просив закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а.с. 17-19).
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Фельський С.Л. у судовому засіданні у режимі відеоконференції підтримав свої клопотання про закриття провадження у справі.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 – адвоката Фельського С.Л., дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.
Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.
Так, ч.1 ст. 130 КУпАП, встановлена відповідальність за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
На підтвердження інкримінованого правопорушення надано протокол серії ЕПР1 № 642817 (а.с. 2) відповідно до якого 17.04.2026 о 00 год. 20 хв. на 347 км автомобільної дороги М-30 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані наркотичного сп`яніння. У постанові зазначено, що медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у КНП «ВОКПЛ ім. академіка О.І. Ющенка ВОР» лікарем-наркологом, за результатами якого отримано позитивний результат на канабіс, що відображено у висновку № 0300.
З рапорту працівника поліції вбачається, що 17.04.2026 о 00 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем Land Rover, д.н.з. НОМЕР_2 , та мав ознаки наркотичного сп`яніння. За результатами медичного огляду отримано позитивний результат на канабіс (висновок № 0300), у зв`язку з чим щодо нього складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 5).
Висновком медичного огляду КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» за № 0300 від 17.04.2026 (а.с. 6) станом на 01 год 20 хв 17.04.2026 встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (аналіз сечі на наркотичні речовини: канабіс – позитивно).
Відеоматеріалом, котрий знаходиться на компакт-диску (а.с. 7), зафіксовано обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом та проходження ним огляду.
Факт керування транспортним засобом 17.04.2026 ОСОБА_1 не оскаржується та є підтвердженим наявним в матеріалах справи відеозаписом.
За змістом статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки, зокрема, стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу (серед яких звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, координації рухів, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що особа перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 2ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У своєму клопотанні про закриття провадження у справі захисник зазначає, що висновок лікаря про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння ґрунтується лише на результаті швидкого тесту, при цьому відсутні результати лабораторного підтвердження у визначеному порядку, що ставить під сумнів об`єктивність встановлення стану наркотичного сп`яніння.
21.05.2026 було задоволено клопотання захисника ОСОБА_2 – адвоката Фельського С.Л. та витребувано з КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» результати газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 17.04.2026 року (а.с. 34).
З відповіді КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» від 01.06.2026 вбачається, що під час медичного огляду ОСОБА_1 17.04.2026 було проведено лише швидкий тест сечі на вміст наркотичних речовин, який показав позитивний результат, тоді як газова (рідинна) хромато-мас-спектрометрія та інші підтверджуючі лабораторні дослідження не проводилися через відсутність належного матеріально-технічного забезпечення (а.с. 41).
Згідно п.8 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зі змінами, внесеними наказом Міністерства Внутрішніх Справ України Міністерства Охорони Здоров`я України №338/825 від 16травня 2025року «Про внесення змін до наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735» Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Оскільки під час огляду ОСОБА_1 швидкий тест на види наркотичних речовини показав позитивний результат, обов`язковим було підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.
Однак, в порушення вимогІнструкції №1452/735, у медичному закладі не проводилося лабораторне дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 , тоді як у разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Згідно з п.21 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/735 - висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Наведене свідчить, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 17.04.2026, складений лікарем КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» є недійсним, тобто є неналежним доказом перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, оскільки зроблений на підставі швидкого тесту, без проведення обов`язкового підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини шляхом лабораторного дослідження.
Інших доказів, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять. Зокрема під час дослідження відеозапису, долученого до матеріалів справи, не вбачається наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, визначених п. 4 Розділу І Інструкції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, що також свідчить про відсутність належних підстав для направлення на медичний огляд та додатково ставить під сумнів обґрунтованість висновку про стан наркотичного сп`яніння(а.с. 7).
Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 24.02.2020 року у справі № 823/1022/16 правильними є висновки судів попередніх інстанції про те, що результати медичного огляду для встановлення факту алкогольного/наркотичного сп`яніння, вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.
Такий підхід узгоджується як із правовими позиціями Верховного Суду, так і з усталеною практикою судів апеляційної інстанції, зокрема Хмельницького апеляційного суду у постанові від 04.11.2025 у справі № 686/19933/25 та Вінницького апеляційного суду у постанові від 07.05.2026 у справі № 137/414/26, в яких наголошено, що відсутність належного підтверджуючого лабораторного дослідження виключає можливість визнання висновку про стан наркотичного сп`яніння належним та допустимим доказом.
Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
В справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).
У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Слід зазначити, що завданням судочинства є не збирання доказів, а оцінка доказів наданих суду на підтвердження інкримінованому ОСОБА_1 правопорушення.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на наведене, приходжу до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір розмір і порядок якого встановлений законом.
Оскільки відносно ОСОБА_1 не винесено постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, судовий збір не підлягає сплаті.
Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 247, 251, 256, 268, 283, 284 КУпАП, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 62 Конституції України, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П.  В.