КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судуІгнатов Р.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Процика Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Процика Д.Г. на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 16 грудня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення. 

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1  притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 29.07.2025 о 20:30 по вулиці Ярова, будинок 81, в селищі Гостомель, Бучанського району, Київської області, керував транспортним засобом марки Honda, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), а саме: "пункт 2.5 Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції". Відповідальність за вказане правопорушення передбачено частиною першою статті 130 КУпАП.
Крім того, 29.07.2025 о 20:30 по вулиці Ярова, будинок 81, в селищі Гостомель, Бучанського району, Київської області, ОСОБА_1 не вибрав безпечну швидкість руху, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на електричну опору, в результаті зіткнення транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Указаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3.б та 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), а саме: «пункт 2.3.б Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», «пункт 13.1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Відповідальність за вказане правопорушення передбачено статтею 124 КУпАП.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 16 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП та накладено на нього з урахуванням положень статті 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Процик Д.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Ірпінського міського суду Київської області від 16 грудня 2025 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що ОСОБА_2 дійсно відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та висловив вимогу пройти такий огляд безпосередньо у лікарні, що не давало працівникам поліції жодних законних підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а навпаки покладало на них подальший обов`язок на забезпечення ОСОБА_1 проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції даної вимоги Закону не виконали та відразу склали протокол, доказами порушень з боку працівників поліції являється долучені до матеріалів справи відеозаписи боді-камер самих же працівників поліції.
Крім того, акцентує увагу на тому, що проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. Так, у матеріалах справи міститься нібито направлення ОСОБА_1 для проходження огляду в медичному закладі, однак дані зазначені в ньому є недостовірні, та не містить будь якої інформації стосовно відмови саме від проходження у ЦМЛ м. Буча.
Разом з тим, зазначає, що ознайомившись зі змістом пояснень ОСОБА_1 , які складені були заздалегідь працівниками поліції, останній виявив у них неправдиву інформацію, а тому біля своїх підписів висловив свою незгоду.
Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 змушений був після складання протоколу відразу самостійно звернутися до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ», де пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №003548, результати проведеного огляду не підтвердили факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи, що суддею місцевого суду ставиться під сумнів даний висновок та в оскаржуваній постанові порушується питання хто саме і в який спосіб доставляв ОСОБА_1 до лікарні, сторона захисту звертається до суду апеляційної інстанції з клопотанням про виклик ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який може надати суду відомості необхідні для правильного вирішення справи.
Таким чином, враховуючи викладене в апеляційній скарзі сторона захисту вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 805191 від 29.07.2025 не може бути визнаний належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки зазначені у ньому відомості щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі суперечать встановленим фактичним обставинам справи та не відповідають дійсності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Процика Д.Г., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, їх відповіді на запитання суду, з урахуванням думки учасників частково передослідивши відеозапис, який стосувався обставин вчинення адміністративного правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Що стосується можливої участі прокурора у судовому розгляді, судом апеляційної інстанції здійснювалось заходи для повідомлення прокурора про дату та час судового засідання шляхом направлення листів на офіційну електронну пошту. Разом з тим, враховуючи, що суд апеляційної інстанції не збирав нових доказів, а розглядав апеляційну справу на підставі наявних матеріалів в межах апеляційної скарги, не можна стверджувати, що під час апеляційного перегляду суд перебирав на себе не притаманні функції, а саме сторони обвинувачення. ОСОБА_1 та захисник Процик Д.Г. вважали за можливе провести розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні і клопотань про виклик прокурора до судового засідання не заявляли. 
Крім того, у аналогічних справах Київська міська прокуратура направляла ряд листів з ідентичним змістом, зокрема лист № 23-153вих-22 від 17.11.2022 року, у яких вказувала, що законодавством України прокуратуру не наділено повноваженнями щодо підтримання обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, таким чином участь прокурора у розгляді такої категорії справ законом не передбачена та буде виходити за межі повноважень органів прокуратури. Вказану позицію Київська міська прокуратура просить враховувати при розгляді аналогічних справ (а. с. 129-130). 
Захисником Проциком Д.Г. разом із апеляційною скаргою було подано клопотання про допит свідка ОСОБА_3 , обґрунтовуючи дане клопотання тим, що даний свідок доставляв ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, а тому може надати суду відомості, необхідні для розгляду справи. 
Апеляційний суд, з урахуванням ч. 7 ст. 294 КУпАП приходить висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції таке клопотання про виклик свідка не заявлялось, хоча сторона захисту об`єктивно мала таку можливість, і як наслідок він не допитувався.
З тексту апеляційної скарги встановлено, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Процик Д.Г. оскаржує постанову Ірпінського міського суду Київської області від 16 грудня 2025 року, лише в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновки суду першої інстанції про винуватість останнього за ст. 124 КУпАП, апеляційним судом не перевіряються. 

Незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо допустимих, належних доказів, які свідчать про обґрунтованість висновків судді першої інстанції, як щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керуючи транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Зокрема, як вірно зазначив суд першої інстанції, обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 805191 від 29.07.2025 року (а. с. 2), підтверджуються також наявними у справі та дослідженими під час її розгляду в суді доказами, а саме: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а. с. 4), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а. с. 5), актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а. с. 6), відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, які містяться на DVD диску (а. с. 11).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками судді, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозапис, наявний в матеріалах справи, відображає обставини вчиненого правопорушення, зокрема, на місці дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано виявлення працівниками поліції у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, який привезли до місця події, однак ОСОБА_1 категорично відмовився. Будь яких дій, спрямованих на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 не вчинялись, а також жодним чином не виражалось бажання пройти такий огляд, а тому доводи сторони захисту про те, що водій вимагав пройти огляд у лікаря-нарколога, є безпідставними, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи. 

Доводи апеляційної скарги захисника щодо невручення ОСОБА_1 направлення на проходження огляду жодним чином не свідчать про порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а посилання на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, який ОСОБА_1 пройшов самостійно, як на доказ не перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такий огляд було проведено всупереч порядку, визначеному КУпАП та Інструкцією. 

Відповідно до вимог п. 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. 

Відповідно до п.п. 4,5 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, нормами чинного законодавства не передбачено ні вручення водієві транспортного заходу направлення на проведення огляду на стан сп`яніння, ні проходження такого огляду самостійно, а тому посилання сторони захисту у цій частині не беруться судом апеляційної інстанції до уваги. 

З урахуванням вищенаведеного, а також наявних у справі доказів, які були оцінені судом першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає жодних правових підстав для того, щоб погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, оскільки вина ОСОБА_1 доведена сукупністю належних, допустимих та достатніх доказів, в той час як доводи поданої апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, за наслідками розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Процика Д.Г., суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану скаргу без задоволення, а постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 16 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Процика Дмитра Григоровича - залишити без задоволення. 

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 16 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП та накладено на нього з урахуванням положень статті 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік- залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя
Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 367/9115/25
Апеляційне провадження № 33/824/1008/2026
Категорія: ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП
Суддя у першій інстанції - Білогруд О.О.
Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.