Справа № 471/332/25
Провадження №2/471/40/26 
Номер рядка звіту 9

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 червня 2026 р.  Братський районний суд Миколаївської області 
у складі: головуючого судді - Жили Н.М., 
за участю секретаря - Холоденко І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та права власності на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Козиревич О.С. звернулася до Братського районного суду Миколаївської області з позовною заявою ОСОБА_1 до Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та права власності на нерухоме майно.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 03 жовтня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено простий письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказаний договір того ж дня було посвідчено секретарем Виконкому Ганнівської сільської ради народних депутатів Братського району Миколаївської області Дзензурою Т.П. та зареєстровано в реєстрі за № 391. Зобов`язання за цим договором сторонами було виконано в повному обсязі: покупець сплатив продавцю оговорену суму - 5000 грн, а той віддав документи на будинок та ключі від нього. Після цього позивач став проживати у зазначеному будинку разом із сім`єю, користуватись ним та прибудинковою територією, будівлями та спорудами біля нього.
В теперішній час виникло питання щодо реєстрації права власності на вищевканий будинок, щоб зареєструвати місце проживання дітей при отриманні ними паспорта громадянина України, оскільки лише власник житлового будинку має право це зробити. Державний реєстратор позивачу пояснив, що він не має права власності на згаданий вище будинок, так як договір купівлі-продажу не оформлений нотаріально, а тому не є документом, який посвідчує право власності на будинок. Нотаріально посвідчити договір позивач не має можливості, оскільки ОСОБА_2 померла.
Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 03 листопада 2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак в матеріалах справи наявна заява представника позивача, в якій вона просить суд розглянути справу в її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, в якій просить суд розглянути справу у відсутність її представника, вирішення позовних вимоги залишає на розсуд суду.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Під час розгляду справи по суті встановлено, що з матеріалів справи вбачається, що 03 жовтня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 .
Продавцем ОСОБА_2 була оформлена розписка від 03 жовтня 2003 на підтвердження отримання грошових коштів в сумі п`ять тисяч гривень за житловий будинок по АДРЕСА_1 від покупця ОСОБА_1 . 03 жовтня 2003 року вказану розписку було посвідчено секретарем Виконавчого комітету Ганнівської сільської ради народних депутатів Братського району Миколаївської області Дзензурою Т.П., яка засвідчила справжність підпису ОСОБА_2 , що був здійснений в присутності секретаря та встановлено особу, яка підписувала зазначений документ, та зареєстровано в реєстрі за № 391 (а.с. № 7).
Право власності ОСОБА_2 на вказаний будинок підтверджується копією Договору № 3-39 купівлі-продажу від 21 березня 2001 року, який відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» був зареєстрований Універсальною товарною біржею «РіКо-Альянс» в «Журналі реєстрації біржових угод» № 3-39 від 21.03.2001 року (а. с. № 8-9). Відповідно до п. 9 вказаного договору купівлі-продажу, договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. 27.03.2001 року вищезгаданий житловий будинок в цілому був зареєстрований Вознесенським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_2 та записаний в реєстрову книгу №2 за реєстровим №115, про що свідчить реєстраційний напис на правовстановлюючому документі (а. с. № 8-10)
Після придбання житлового будинку АДРЕСА_1 позивач разом із сім`єю почали проживати у зазначеному будинку, користуватись ним та прибудинковою територією, будівлями та спорудами біля нього. 
Факт проживання ОСОБА_1 зі своєю сім`єю в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 за період з 2003 року, тобто з часу придбання будинку до теперішнього часу, підтверджується копіями аркушів погосподарських книг с. Ганнівка Вознесенського (до зміни адміністративно-територіального поділу Україні - Братського) району Миколаївської області за періоди 2001-2005 р., 2006-2010 р., 2011-2015 р., 2016-2020 р., 2021-2025 р., де ОСОБА_1 вказаний головою домогосподарства (а. с. 15-28, 41-51).
Нещодавно позивач дізнався про те, що вищевказаний договір купівлі-продажу є недійсним, оскільки він не був посвідчений нотаріусом.
Вирішити питання про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу вищезгаданого будинку на теперішній час не вбачається можливим у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00053384520 від 02.09.2025 р., витребуваного ухвалою суду у Братського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), (а. с. № 75-76). 
Відповідно інформації, наданої Братською державною нотаріальною конторою Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), витребуваної ухвалою суду спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 не заведена (а. с. № 86). 
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Позивачем заявлені позовні вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним та як наслідок визнання за ним права власності на спірне майно.
З положень п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, вбачається, що даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Оскільки взаємні права та обов`язки відповідно до договору виникли в 2003 році під час дії ЦК УРСР, до правовідносин, що виникли між сторонами необхідно застосувати положення ЦК УРСР від 1963 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, в редакції чинній на час укладення спірного договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 цього Кодексу).
Зі змісту ч.1 ст.47 ЦК УРСР вбачається, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст.48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 128 Цивільного кодексуУкраїнської РСР, чинного на момент виникнення правовідносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди (ч. 2 ст. 153 ЦК УРСР).
Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі - продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Продавець та покупець домовились про всі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку. Покупець сплатив продавцю грошові кошти за придбаний житловий будинок, продавець передала йому документи на будинок та ключі від нього, позивач з сім`єю проживають у вказаному будинку та користуються ним і прибудинковою територією, будівлями та спорудами біля нього з моменту придбання будинку, відтак метою та предметом договору було купівля-продаж будинку, тобто правочин вчинявся з наміром створення відповідних правових наслідків, виконуючи його вимоги сторони здійснили передачу та прийняття коштів, будинку, тобто їхні дії абсолютно кореспондуються з виконанням умов розписки (договору) та наявним на той момент бажанням сторін досягти вказаної мети.
Позивач всі свої зобов`язання виконав, користується придбаним майном, однак не може нотаріально оформити правочин та зареєструвати право власності на майно у зв`язку зі смертю продавця. 
Зазначені факти свідчать про неможливість визнання за позивачем права власності на житловий будинок, окрім як за зверненням до суду, з вимогою про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно. 
Положеннями ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.
Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Правочин, укладений між сторонами, підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, однак зміст договору не суперечить іншим вимогам закону та не порушує прав третіх осіб, які не є його сторонами.
Договір не може бути нотаріально посвідчений без участі продавця, у зв`язку з цим можливість для позивача посвідчити договір нотаріально втрачена і в інший спосіб, крім звернення до суду, відсутня.
Таким чином, системний аналіз наведених положень закону дозволяє дійти висновку, що право особи, яка володіє нерухомим майном, втім не може підтвердити своє право власності на нього, може бути захищене шляхом визнання за нею такого права в судовому порядку.
За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема, що сторони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, відбулося його виконання, продавець отримав гроші, покупець прийняв будинок, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, у зв`язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 229, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та права власності на нерухоме майно, задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (до зміни адміністративно-територіального поділу Україні - Братського) району Миколаївської області, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .
Відповідач: Новомар`ївська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, адреса місцезнаходження: Миколаївська область, Вознесенський район, с. Новомар`ївка, вул. Данила Галицького, буд. 24, код ЄДРПОУ 04376009.

Суддя		 Жила Н. М.