Справа № 947/16389/26
Провадження № 2/947/4121/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2026 року 
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді – Куриленко О.М.,
за участю секретаря судового засідання – Петрової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Київський-17» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ :

21 квітня 2026 року до канцелярії суду надійшла позовна заява Житлово-будівельного кооперативу «Київський-17» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 12818,46 грн. та судових витрат.
Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
Позивач зазначає, що для виконання завдань та предмету, які зазначені у Статуті, ЖБК уклало ряд колективних договорів: з ТОВ «ЄВРОТЕХНОСФЕРА» про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів від 01.04.2024 р.; з ТОВ «ІНФОКС» про надання послуг з централізованого водопостачання від 25.01.2016 р., з ТОВ «ЕКОСоюз» на вивіз твердих побутових відходів, договір №6425 з ВАТ Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про постачання електричної енергії від 13.06.2008 р. 
Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачу, в період з 01.10.2023 по 28.02.2026 року нарахована заборгованість зі сплати внесків на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території у загальній сумі 11 809,30 грн. 
Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинна погасити заборгованість зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.
Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою судді від 23.04.2026 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Представник позивача Житлово-будівельного кооперативу «Київський-17» у судове засідання, призначене на 22.04.2026 року, не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 
Відповідач –  ОСОБА_1  у судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення повідомлена належним чином, Відзив на позовну заяву не надала.
Судова кореспонденція, скерована на ім`я відповідача повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.
Частиною 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Також, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у Постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №455746122 від 09.12.2025 року. 
Житлово-будівельного кооперативу «Київський-17» зареєстровано в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04 травня 1998 року, реєстр. №15561200000003035.
Відповідно до Статуту від 20 листопада 2016 року, ЖБК «Київський-17» є непідприємницьким товариством, кооперативом обслуговуючого типу, який утворений шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. 
Згідно з п. 1.6 Розділу І Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року ЖБК відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном, що належить ЖБК як юридичній особі, від свого імені виступає учасником правовідносин, набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем і відповідачем у судах. 
Відповідно до п. 2.2 Розділу II Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року головною метою діяльності ЖБК є задоволення економічних, соціальних, житлових і інших потреб членів ЖБК на основі об`єднання їх особистих інтересів, розподіл між ними ризиків, витрат, розвитку їх самоорганізації, самоврядування і самоконтролю. 
Відповідно до п. 6.3 Розділу VI Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року особи, які придбали квартиру у будинку ЖБК на підставі правочинів, або стали власником квартири внаслідок сплати пайового внеску, володіють, користуються і розпоряджаються своєю власністю самостійно. 
Положеннями п.6.5 Розділу VI Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року визначено, власникам квартир, житлових та/або нежитлових приміщень належить на праві спільної сумісної власності спільне майно багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні): лоджії для сушіння білизни; несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку; механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення; будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території; право на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія (у разі державної реєстрації татаких прав). 
Відповідно до п. 7.2.1 розділу VII Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року член ЖБК зобов`язаний виконувати вимоги Статуту ЖБК, рішення загальних зборів, зборів уповноважених і Правління ЖБК.
Згідно з п. 7.2.3 розділу VII Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року член ЖБК зобов`язаний вчасно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, вносити платежі в розмірі, встановленому загальними зборами членів ЖБК. Заборгованість за внеками та платежами, яка перевищує 60 діб є порушенням обов`язків членів ЖБК. 
Відповідно до п. 8.2.1 розділу VIII Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року не члени ЖБК зобов`язані укласти договір з Правлінням ЖБК на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ремонт, реконструкцію і технічне оснащення багатоквартирного будинку. 
Відповідно до п. 8.2.3 розділу VIII Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року не члени ЖБК зобов`язані сплачувати ЖБК платежі за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території, ремонт, реконструкцію і технічне переоснащення будинку (будинків) в об`ємах і строки, які встановлені рішенням загальних зборів членів ЖБК, якщо інше не зазначено у договорі. 
Відповідно до п. 8.2.5 розділу VIII Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року не члени ЖБК зобов`язані вчасно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, вносити платежі в розмірі, встановленому загальними зборами членів ЖБК. 
Згідно з п. 9.1.9 розділу ІХ Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року ЖБК має право приймати рішення про надходження і витрати коштів ЖБК. 
Відповідно до положень п. 9.1.10 розділу ІХ Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року ЖБК має право встановлювати порядок оплати, перелік та розмір внесків і платежів на управління, експлуатацію, ремонт, реконструкцію й технічне переоснащення будинків і споруд та прибудинкової території.
Положенням п. 9.2.9 розділу ІХ Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року визначено, ЖБК зобов`язаний забезпечувати своєчасне надходження від членів ЖБК, власників квартир, житлових та/або нежитлових приміщень внесків і платежів, встановлених рішенням загальних зборів. При заборгованості члена ЖБК більш ніж 6 місяців, подавати позовну заяву в суд про примусове стягнення заборгованості і вартості судових витрат з відповідача. 
Відповідно до п. 9.2.10 розділу ІХ Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року ЖБК зобов`язаний здійснювати контроль за виконанням договірних зобов`язань підприємствами і фізичними особами.
Згідно з п. 11.4 розділу ХІ Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року розмір щомісячних платежів для оплати комунальних послуг визначається відповідно до показань приладів обліку і тарифам, затвердженим у встановленому порядку, а у разі відсутності приладів обліку – за нормами споживання та умовами договору. 
На загальних зборах членів ЖБК «Київський-17», які відбулись 15 лютого 2018 року, оформлено Протоколом №18 від 15.02.2018 року було прийнято рішення затвердити розмір внеску на управління багатоквартирним будинком ЖБК «Київський - 17» у розмірі: для 1-го поверху - 2,98 грн./кв.м. для 2-9 поверхів: 3,449 грн./кв.м. 
На загальних зборах членів ЖБК «Київський-17», які відбулись 19 червня 2020 року, оформлено Протоколом №26 від 19.06.2020 року, було прийнято рішення затвердити з 01 січня 2024 по 31 березня 2024 року, розмір внеску на управління багатоквартирним будинком ЖБК «Київський - 17»: для 1-го поверху – 3,98 грн./кв.м. для 2-9 поверхів: 4,449 грн./кв.м.
На загальних зборах членів ЖБК «Київський-17», які відбулись 28 квітня 2023 року, оформлено Протоколом №7 від 20.06.2023 року було прийнято рішення з 01.05.2023 р. затвердити щомісячний внесок для власників житлових та/або нежитлових приміщень на витрати з управління багатоквартирним будинком у розмірі: для 1-го поверху – 5,769 грн./кв.м. для 2-9 поверхів: 6,449 грн./кв.м. 
На загальних зборах членів ЖБК «Київський-17», які відбулись 06 січня 2024 року, оформлено Протоколом №10 від 06.01.2024 року прийнято рішення затвердити щомісячний внесок для власників житлових та/або нежитлових приміщень на витрати з управління багатоквартирним будинком у розмірі: для 1-го поверху – 6,53 грн./кв.м. для 2-9 поверхів: 8,21 грн./кв.м. ремонтний фонд 1,25 грн/кв.м. 
На загальних зборах членів ЖБК «Київський-17», які відбулись 06 січня 2024 року, оформлено Протоколом №10 від 06.01.2024 року прийнято рішення здійснити коригування розміру внеску на управління багатоквартирним будинком з 01 квітня 2024 року у розмірі: для 1-го поверху – 7,29 грн./кв.м.; для 2-9 поверхів: 9,05 грн./кв.м. ремонтний фонд 1,25 грн/кв.м. 
Для виконання завдань та предмету, які зазначені у Статуті, ЖБК уклало ряд колективних договорів: договір з ТОВ «ЄВРОТЕХНОСФЕРА» про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів від 01.04.2024 р.; Договір №64 з ТОВ «ІНФОКС» про надання послуг з централізованого водопостачання від 25.01.2016 р., Договір з ТОВ «ЕКОСоюз» на вивіз твердих побутових відходів, Договір №6425 з ВАТ Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про постачання електричної енергії від 13.06.2008 р. 
Відповідно до розрахунку заборгованості  ОСОБА_1 , яка є власником квартири АДРЕСА_2 , в період з 01.10.2023 по 28.02.2026 року була нарахована сума заборгованості зі сплати внесків на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території у загальній сумі 11 809,30 грн. 
Згідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. 
Відповідно до ст. 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. 
Згідно п. п. 1, 2, 5, 6 ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного i капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ – це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. 
Згідно із ст. ст. 4, 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Для створення об`єднання скликаються установчі збори. Установчі збори приймають рішення про створення об`єднання і затверджують його статут. 
Статтями 3 та 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що діяльність ОСББ здійснюється на основі статуту, який складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. 
Згідно ст. ст. 4, 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. 
Статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що управління багатоквартирним будинком полягає у вчиненні співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. 
Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. 
Згідно положень п. 11 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. 
Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Згідно з абзацами шостим, сьомим та восьмим частини дев`ятої статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд. 
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. 
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. 
Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951 цс 15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача віл оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16).
Власник зобов`язаний утримувати майно, то йому належить, якщо інше не встановлено договору або законом (стаття 322 ЦК України).
Відповідачем не надано до суду жодних доказів на спростування вище встановлених обставин. 
Положеннями ст. 611 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. 
Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України. 
Таким чином, нарахування, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями відповідальності відповідача, а становлять особливий компенсаційний вид відповідальності, що відрізняється від штрафної, яка полягає, наприклад, у стягненні пені чи штрафу. 
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.04.2020 (справа №910/4590/19), зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (п. 43 мотивувальної частини постанови).
Наказом Міністерство розвитку громад та територій України №1151 від 15 липня 2025 року (Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією) затверджено Зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, що додаються. Відповідно до Переліку: Одеська міська територіальна громада з 26.05.2025 року. У зв`язку з вищевикладеним, нарахування інфляційних втрат та 3% річних не проводилось у періоди: з 24.02.2022 року по 01.02.2024 року та з 26.05.2025 року по теперішній час. 
Загальна сума боргу з урахування інфляційних та 3% річних становить 12818,46 грн., з яких: 11809,30 грн – основна сума заборгованості; 832,15 грн. – інфляційні витрати за несвоєчасну сплату заборгованості; 177,01 – 3 % річних за несвоєчасну сплату заборгованості.
Також як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 10 000 гривень.
Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
06 квітня 2026 року між ЖБК «Київський-17», Код ЄДРПОУ та Адвокатським бюро «Бороган» укладено договір про надання правничої допомоги, згідно п. 2.1. якого Адвокатське Бюро на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надати Клієнту наступної правничої допомоги представництві інтересів клієнта. 
Згідно п.п. 4.1., 4.3, 4.4 Договору про надання правничої допомоги від 06.04.2026 року, за надання правничої допомоги, яка є предметом Договору, згідно пункту 2.1 цього Договору та об`єму наданих послуг, які зазначені у пункті 2.5. цього Договору, Адвокатському бюро клієнт сплачує грошову винагороду у розмірі 10 000 грн. Сторонами погоджено, що виконанням умов цього Договору є: зарахування на рахунок клієнта коштів, які є предметом позову, зазначеного у п. 2.1. цього Договору; винагороди Адвокатського Бюро сторонами погоджено, що клієнт зобов`язується перерахувати на рахунок Адвокатського Бюро винагороду, розмір якої буде зараховано на рахунок клієнта, протягом 5-ти робочих днів після надходження даних коштів.
Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, кваліфікацію адвоката, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значення справи для сторони, та вважає, що стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги адвоката, які позивач поніс підлягають до часткового задоволення.
Суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною, розглянута без участі представника позивача, за його заявою.
За таких обставин, суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у загальному розмірі 10000 грн. є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат, а тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у даній справі у розмірі 5000 грн.
13 квітня 2026 року між Житлово-будівельним кооперативом «Київський-17», Код ЄДРПОУ 20996036 та ФОП ОСОБА_2 було укладено Договір про надання друкарських послуг. За цим Договором Виконавець зобов`язується виконати роботи з тиражування (виготовлення копій) поданих Замовником документів для формування документів для подачі позовної заяви про стягнення заборгованості до суду у кількості, які зазначені у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору. 
Згідно п. 1.3. Договору підрядник виконує роботи зі своїх матеріалів, на своєму обладнанні, власними або залученими силами та засобами. 
Згідно п. 2.1. вартість послуг сторонами визначена у розмірі 5,00 грн за один копіювальний лист. Загальна кількість листів зазначається у додаткових угод, які є невід`ємною частиною цього договору. 13 квітня 2026 року між Житлово-будівельним кооперативом «Київський-17», Код ЄДРПОУ 20996036 та ФОП ОСОБА_2 підписано Додаткову угоду №2 до Договору про надання друкарських послуг від 13.04.2026 року. 
Відповідно до пунктів 1.1., 1.2., 2.1. Договору про надання друкарських послуг від 13.04.2026 року виконавець зобов`язується виконати для Замовника роботи з тиражування (виготовлення копій) поданих Замовником документів для формування документів для подачі позовної заяви ЖБК «Київський - 17», Код ЄДРПОУ 20996036 до суду про стягнення заборгованості, у кількості 60 копій. Три примірника становить 180 сторінок (60 стр. * 3 прим. = 180), що становить вартість 900,00 грн. (180,00 грн. *5 грн. = 900,00 грн.).
Сторонами погоджено, що оплата Робіт за цим Договором здійснюється замовником протягом 5-ти робочих днів після надходження коштів, які зазначені у додатковій угоді до цього Договору, згідно рішенню суду щодо стягнення витрат на копіювання, у розмірі 900 грн. 
13 квітня 2026 року між Житлово-будівельним кооперативом «Київський-17», Код ЄДРПОУ: 20996036 та ФОП ОСОБА_2 підписано Акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання друкарських послуг від 13.04.2026 року. 
Відповідно до вимог пунктів договору про надання друкарських послуг від 13.04.2026 року та додаткової угоди №2 від 13.04.2026 року, виконавцем виконано, а замовником прийняті наступні роботи: тиражування (виготовлення копій) поданих замовником документів для формування документів для подачі позовної заяви ЖБК «Київський-17», Код ЄДРПОУ 20996036 до суду про стягнення заборгованості у кількості 180 копій на загальну суму 900,00 грн. Оплата Робіт за цим Договором здійснюється Замовником протягом 5-ти робочих днів після надходження коштів, які зазначені у додатковій угоді до цього Договору, та, затверджені рішенням суду 1-ї інстанції, на розрахунковий рахунок Замовника у розмірі 900 грн. У Замовника претензій до якості виконаних робіт немає.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на копіювання документів у сумі 900 грн.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при пред`явленні позову сплачено судовий збір у сумі 3328 грн. Оскільки судом вимоги позивача задовольнені, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір в розмірі 3328 гривень. 
На підставі вищевикладеного та, керуючись ст.ст. 322, 526, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 4, 10, 13, 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 7, 9, 12, 19, 76, 81, 89, 141, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд –
ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Київський-17» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 , на користь Житлово-будівельного кооперативу «Київський-17», код ЄДРПОУ 20996036, адреса: 65069, місто Одеса, вулиця Люстдорфська дорога, будинок, 125, заборгованість за період з 01.10.2023 по 28.02.2026 року зі сплати щомісячних внесків на управління багатоквартирним будинком та прибудинкової території у розмірі – 12 818,46 грн., що складається з: основної суми боргу у розмірі – 11 809,30 грн, інфляційних втрат у розмірі – 832,15 грн, 3% річних у розмірі – 177,01 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 , на користь Житлово-будівельного кооперативу «Київський-17», код ЄДРПОУ 20996036, адреса: 65069, місто Одеса, вулиця Люстдорфська дорога, будинок, 125, судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3 328,00 грн., витрат з надання правничої допомоги – 5 000 грн. та витрат на копіювання документів – 900 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя:      О. М. Куриленко