УХВАЛА
04 травня 2026 року
м. Київ

справа № 279/3772/25
провадження № 61-5853ск26 

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дубенчука Михайла Вікторовича на постанову Житомирського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ), Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , про оголошення фізичної особи померлою,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2025 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) (далі - Коростенський ВДРАЦС у Коростенському районі Житомирської області), Військова частина НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_1 ), Міністерство оборони України, ОСОБА_2 .

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи померлою задоволено.
Оголошено померлим ОСОБА_3 .
Датою смерті ОСОБА_3 вважати ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Місцем смерті ОСОБА_3 вважати населений пункт с. Одрадівка Бахмутського району Донецької області.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 задоволено.
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , особи яка не брала участь у справі, та 
ОСОБА_2 , яка діє як законний представник від імені неповнолітнього сина ОСОБА_5 , задоволено частково.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 липня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою.

27 квітня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дубенчук М. В. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року (надійшла до суду 30 квітня 2026 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У касаційній скарзі представник заявника заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що повний текст постанови отримано засобами поштового зв`язку 27 березня 2026 року, що підтверджено доказами.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Житомирського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року надіслана судом - 
13 березня 2026 року; зареєстрована- 14 березня 2026 року; забезпечено надання загального доступу- 16 березня 2026 року.
Дослідивши клопотання представника заявника, Верховний Суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.
Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції 
в оскаржуваному судовому рішенні; 

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що 
у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Дубенчука М. В.  не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
У касаційній скарзі представник заявника посилається, як на підставу касаційного провадження, на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права 
у подібних правовідносинах. 
Верховний Суд звертає увагу представника заявника на те, що посилання на  пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження, не може бути прийняте касаційним судом, оскільки воно є загальним та не відповідає вимогам, викладеним у ЦПК України.
Зокрема, представник заявника не вказує, щодо питання застосування якої саме норми права та у яких саме подібних правовідносинах, на його думку, відсутній висновок Верховного Суду.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги 
з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Крам того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Частиною третьою статті 392 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
До касаційної скарги додано ордер серії АМ № 115240 від 27 квітня 2026 року. 
Однак, вбачається, що адвокат Дубенчук М. В. має право представляти інтереси ОСОБА_1 у Верховному Суду України, а не у Верховному Суді.
Отже, на момент подання касаційної скарги Дубенчук М. В. не надав необхідних документів для підтвердження його повноважень на здійснення представництва ОСОБА_1. у Верховному Суді.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Дубенчука Михайла Вікторовича про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Дубенчуку Михайлу Вікторовичу процесуальний строк для подачі касаційної скарги.
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дубенчука Михайла Вікторовича на постанову Житомирського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць