ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2026 Справа № 914/824/26 

Господарський суд Львівської області у складі судді Король М.Р., розглянувши справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ІМПОРТС»
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКС СЕРВІС»
про: стягнення 21 594,29 грн.
без виклику учасників,
ВСТАНОВИВ
19.03.2026р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ІМПОРТС» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКС СЕРВІС» про стягнення 21 594,29 грн.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.03.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.
Дана ухвала суду була надіслана позивачу та відповідачу в їх електронний кабінет, про отримання котрих матеріали справи містять відповідні довідки, підписані відповідальним працівником.
Крім того, процесуальний документ щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднений у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходиться у вільному доступі.
Таким чином, судом було вчинено всі можливі за даних обставин дії щодо належного повідомлення учасників справи про спір, що розглядається. Зважаючи на зазначене, учасники справи належним чином були повідомлені про відкриття судового провадження у даній справі.
Враховуючи перебування судді Король М.Р. у відпустці в період з 25.05.2026р. по 29.05.2026р., рішення у даній справі ухвалено 08.06.2026р.
Суть спору та правова позиція учасників справи.
Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати частини вартості товару на суму 302 800, 00 грн, поставленого на виконання договору поставки нафтопродуктів №161025-FI від 16.10.2025. Тому, за прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач заявив до стягнення 17 197,38 грн пені, 2 729,44 грн інфляційних втрат та 1 667,47 грн 3% річних.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, щодо позову в установленому порядку не заперечив.
За результатами дослідження наданих позивачем доказів та матеріалів справи, суд встановив наступне:
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФУД ІМПОРТС» (далі - Продавець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМЕКС СЕРВІС» (далі – Покупець, Відповідач) було укладено Договір поставки нафтопродуктів №161025-FI від 16.10.2025р. (далі – Договір).
Відповідно до п.1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця нафтопродукти, масла (мастила, оливи), автохімію (надалі за текстом - товар), а Покупець зобов`язаний прийняти товар та оплатити його вартість в порядку передбаченому цим Договором.
Згідно із п.1.2. Договору, найменування, асортимент, одиниця виміру та кількість Товару в кожній партії Товару, умови поставки Товару, строки поставки Товару, ціна (вартість) Товару, умови оплати та інші істотні умови поставки партії Товару погоджуються Сторонами щоразу для кожної партії товару у відповідних додатках (додаткових угодах) до цього Договору та/або рахунках на оплату (у випадках передбачених цим договором), в яких зазначаються відповідні умови поставки погодженої Сторонами партії товару.
Відповідно до п.8.1. Договору, договір набирає чинності з дати його укладення та діє до моменту повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобов`язань за цим Договором.
Згідно із п.8.2. Договору, передача у власність (поставки) Товарів за цим Договором здійснюється протягом 1 (одного) року з моменту укладення цього Договору. У випадку, якщо протягом 30 (тридцяти) календарних днів до моменту закінчення цього строку жодна із сторін не повідомить протилежну сторону про свою відмову від продовження цього строку, цей строк щоразу автоматично пролонговується (продовжується) ще на 1 (один) рік.
Між Сторонами укладено додаткову угоду від 20.11.2025р. до Договору, якою погоджено поставку нафтопродуктів на умовах DDP у редакції «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року, загальною вартістю 1 161 864,00 грн. за такими умовами: 
2. Умови оплати: 100% оплата протягом 5-7 (п`яти-семи) банківських днів від дати поставки.
3. Термін поставки: 20.11.2025р.
На виконання своїх зобов`язань Позивач поставив Відповідачу Товар, зокрема, на суму 544 843,20 грн., що підтверджується накладною від 20.11.2025р. № 817 та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 20.11.2025р. № 00000000817.
Отримання Товару Відповідачем підтверджується підписами на накладній та товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) уповноваженої особи Боржника – директора Бойко Богдана Богдановича.
Договір поставки нафтопродуктів №161025-FI від 16.10.2025р., додаткова угода від 20.11.2025р. до Договору, накладна від 20.11.2025р. № 817 були складені та підписані в електронному вигляді.
Відповідно до п.3.5. Договору, покупець зобов`язаний здійснити оплату вартості кожної партії товару в строк (термін), зазначений у відповідних додатках (додаткових угодах, рахунках) до цього Договору. Невиконання цього обов`язку Покупцем надає Продавцеві право відмовитися від виконання своїх обов`язків за цим Договором повністю або частково (у тому числі відмовитися від передачі у власність (поставки) товару).
Згідно із п.3.6. Договору, оплата ціни (вартості) товару здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський поточний рахунок Продавця. Розрахунки за товар здійснюються в грошовій одиниці України - гривні.
Покупець зобов`язаний здійснити оплату кожної замовленої партії товару на підставі рахунку, виставленого Продавцем, протягом дня його виставлення, якщо інше не передбачено у додатках (додаткових угодах, рахунках) до цього Договору. 
Оскільки за умовами додаткової угоди від 20.11.2025р. до Договору умовою оплати партії Товару визначено 100% оплату протягом 5-7 (п`яти-семи) банківських днів від дати поставки, то така мала бути здійснена не пізніше 27.11.2025р. (20.11.2025р. + 7 днів).
В порушення умов Договору та додаткової угоди від 20.11.2025р. до Договору Боржником за поставлений товар згідно накладної від 20.11.2025р. №817 та товарно - транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 20.11.2025р. №00000000817 розрахунок не проведено.
Станом на 06.01.2026р. заборгованість за накладною від 20.11.2025р. № 817 та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 20.11.2025р. № 00000000817 становить 544 843,20 грн.
Позивач звернувся до Господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу від 06.01.2026р. №02-01 про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКС СЕРВІС» (ЄДРПОУ 44176493, місцезнаходження: 79026, Львівська обл., місто Львів, вул. Стрийська, будинок 45А, офіс 359) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ІМПОРТС» (ЄДРПОУ 44549348, місцезнаходження: 79057, Львівська обл., місто Львів, вул. Антоновича В., будинок 102в) 302 800,00 грн. (триста дві тисячі вісімсот гривень нуль копійок) заборгованості та 266,24 грн. (двісті шістдесят шість гривень двадцять чотири копійки) судового збору.
Господарським судом Львівської області видано судовий наказ від 12.01.2026р. у справі №914/94/26, яким наказано стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКС СЕРВІС» (79026,м.Львів, вул.Стрийська, буд.45А,офіс 359; ідентифікаційний номер 44176493) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ІМПОРТС» (79057, м.Львів, вул.Антоновича,буд.102в; ідентифікаційний номер 44549348) 302 800,00 грн заборгованості та 266,24 грн понесених витрат на сплату судового збору.
Відповідачем подано до Господарського суду Львівської області у справу № 914/94/26 повідомлення від 03.02.2026р. №03-02/26 про виконання судового наказу, у якому Відповідач повідомив, що Боржник (Відповідач) визнав заявлені Стягувачем (Позивачем) вимоги та у строк, передбачений статтею 157 Господарського процесуального кодексу України, а саме протягом 15 днів з дня отримання судового наказу, добровільно виконав зобов`язання у повному обсязі, що підтверджується платіжними документами.
До повідомлення Відповідачем долучено копію платіжної інструкції від 03.02.2026р. №2420 про сплату 302 800,00 грн. боргу.
Таким чином, Відповідач провів оплату частини вартості товару в сумі 302 800,00 грн., поставленого за накладною від 20.11.2025р. №817 та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 20.11.2025р. № 00000000817, лише 03.02.2026р. згідно платіжної інструкції № 2420 від 03.02.2026р.
Період прострочення оплати становить з 28.11.2025р. по 02.02.2026р.
Згідно із п. 5.2. Договору кожна зі Сторін, яка неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання (зокрема, щодо несвоєчасних розрахунків за товар) за цим договором, повинна на вимогу і на користь іншої сторони сплатити пеню в розмірі 0,5 % (нуль цілих п`ять десятих) відсотка від несвоєчасно перерахованої (простроченої) суми за кожен день прострочення виконання.
Розмір пені за прострочення сплати частини вартості товару в сумі 302 800,00 грн. за період з 28.11.2025р. по 02.02.2026р. за відповідним розрахунком Позивача становить 
17 197,38 грн.
Відповідно до п. 5.3. Договору, оплата штрафу та/або пені (неустойки) здійснюється на підставі відповідних рахунків виставлених сторонами, з описом підстав і порядку нарахування. Сплата Стороною штрафу та/або пені (неустойки) не звільняє жодну зі Сторін від обов`язку погасити свою заборгованість перед іншою Стороною за передані у власність (поставлені) за цим Договором Товари та від обов`язку повністю відшкодувати протилежній Стороні усі збитки (у тому числі й упущену вигоду), завдані невиконанням (неналежним виконанням) своїх грошових зобов`язань. При цьому кожна із Сторін зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення оплати. Штраф (пеня, неустойка) підлягають стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Розмір інфляційних втрат за прострочення сплати частини вартості товару в сумі 
302 800,00 грн. за період з 28.11.2025р. по 02.02.2026р. за відповідним розрахунком Позивача становить 2 729,44 грн.
Розмір 3 % річних за прострочення сплати частини вартості товару в сумі 302 800,00 грн. за період з 28.11.2025р. по 02.02.2026р. за відповідним розрахунком Позивача становить 
1 667,47 грн.
Відповідно до п.7.5. Договору, Сторони домовилися, що Електронні документи, підписані електронними підписами Сторін: - прирівнюються до оригіналів документів (повідомлень) та не потребують затвердження на матеріальних носіях; - мають повну юридичну силу і породжують права та обов`язки для Сторін; - можуть бути представлені до суду в якості належних доказів та визнаються рівнозначними документами, що складаються в письмовому вигляді на паперовому носії; - підтвердження передачі Електронного документу (відправлення, отримання, тощо), вважається легітимним підтвердженням фактичного прийому-передачі таких документів уповноваженими особами Сторін і не вимагає додаткового доказування.
Позивачем сформовано в електронному вигляді, підписано електронним цифровим підписом та надіслано Відповідачу через програмне забезпечення «M.E.Doc» претензію від 13.02.2026р. № 02-02 про сплату 21 594,29 грн., розрахунок пені, інфляційних втрат та 3 % річних, як додаток до претензії та рахунок на оплату від 13.02.2026р. № 180. 
Через особливості роботи системи кожен з цих документів направлений окремо.
Доставка вищезгаданих документів Відповідачу підтверджується повідомленнями про доставку.
Відповідачем відповіді на претензію Позивача не надано, заборгованість не сплачено.
Вказане стало підставою для звернення Позивача до господарського суду.
Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частинами першою і другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний сплатити товар після його прийняття або після прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно із частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Матеріалами справи підтверджено та не спростовано Відповідачем, що на підставі видаткової накладної, копію якої долучено Позивачем до матеріалів справи, Позивачем поставлено Відповідачу товар на загальну суму 544 843,20 грн.
Водночас Відповідач оплатив позивачу частину заборгованості на суму 302 800, 00 грн лише 03.02.2026р.
Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Позивач нарахував пеню за період з 28.11.2025р. по 02.02.2026р. на суму заборгованості 
302 800, 00 грн., яка становить 17 197,38 грн.
Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що такий здійснено з урахуванням передбаченого законом обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ та з правильно визначеним періодом нарахування.
Також, Позивач заявив до стягнення 2 729,44 грн інфляційних втрат та 1 667,47 грн 3% річних, нарахованих з 28.11.2025р. по 02.02.2026р.
Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, суд встановив, що такі є правильними.
Враховуючи викладене, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 17 197,38 грн пені, 2 729,44 грн інфляційних втрат та 1 667,47 грн 3% річних.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ст. 86 ГПК України).
Суд зауважує, що в даному випадку, юридичні підстави для зобов`язання зі сплати заборгованості виникають внаслідок фактичної передачі товару та факту несвоєчасної оплати, що належним чином підтверджується письмовими доказами у справі.
Судом встановлено, що Відповідач не виконав зобов`язання у встановлений строк, не сплатив заборгованість, тому виникли підстави для нарахування пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що наявними у справі достовірними та належними доказами підтверджується обставина порушення Відповідачем прав Позивача щодо отримання своєчасної плати за товар. Відповідач у свою чергу доказів на спростовування такої обставини не подав, доказів сплати заборгованості також не надав. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у заявленому та встановленому вище розмірі.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Сплачена Позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією №519 від 09.03.2026р. на суму 2 662,40 грн.
Згідно п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, тому витрати зі сплати судового збору покладаються на Відповідача.
Керуючись ст.ст.13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1.Позов задовольнити повністю.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКС СЕРВІС» (адреса: 79026, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 45 А офіс 359; ідентифікаційний код 44176493) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ІМПОРТС» (адреса: 79057, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Антоновича В., будинок 102В; ідентифікаційний код 44549348) 17 197,38 грн пені, 2 729,44 грн інфляційних втрат та 1 667,47 грн 3% річних та 2 662,40 грн. судового збору.
3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.
Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Король М.Р.