Номер провадження 2/754/2416/26
Справа №754/12544/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України

05 травня 2026 року Деснянський районний суд м.Києва в складі: 
головуючого судді  Скрипки О.І.
при секретарі  Моторенко К.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-6» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, -
В С Т А Н О В И В :

Позивач ЖБК «Будівельник-6» звернувся звернувся до Деснянського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 є членом ЖБК та власником квартири АДРЕСА_1 . Обслуговування вказаного будинку та його прибудинкової території здійснює позивач на підставі Статуту, відповідних договорів та рішень загальних зборів кооперативу. Внески на утримання будинку та прибудинкової території нараховувались згідно прийнятих рішень Загальних зборів членів кооперативу, які є чинними.
Як зазначає позивач, відповідач свої обов`язки по сплаті за користування наданими послугами не виконує, в зв`язку з чим, за період з 01.12.2023 року по 01.08.2025 року має заборгованість перед позивачем по платежам за спожиті житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 7716,70 грн., а також нараховано 927,84 грн. інфляційного нарахування та 208,60 грн. - 3 % річних.
Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в загальному розмірі 8853,14 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 05.08.2025 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
В судове засідання представник позивача Кліпановський А.П. не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. До суду надійшла заява від представника позивача, в якій він просить розглянути справу в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов до суду не надала.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. 
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечував представник позивача у своїй заяві.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована та проживає.
Обслуговування вказаного будинку та його прибудинкової території здійснює позивач ЖБК «Будівельник-6» на підставі Статуту, відповідних договорів та рішень загальних зборів кооперативу. Внески на утримання будинку та прибудинкової території нараховуються згідно прийнятих рішень Загальних зборів членів кооперативу, які є чинними.
Відповідач, будучи особою, на яку поширюються права та обов`язки члена кооперативу, своїх обов`язків по сплаті за користування наданими послугами у встановленому для членів Кооперативу належним чином не здійснювала, частково проводячи оплату на власний розсуд, в зв`язку з чим за період з 01.12.2023 року по 01.08.2025 року має заборгованість перед позивачем по платежам за спожиті житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 7716,70 грн., а також нараховано 927,84 грн. інфляційного нарахування та 208,60 грн. - 3 % річних.
Відповідно до ст.1 Закону України «По житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
Вказаний Закон дає визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та проживання осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством, а утримання будинків і прибудинкових територій як господарської діяльності спрямованої на задоволення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.
Відповідно до ст. ст. 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг (стаття 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно ст. 179 Житлового кодексу України, користування будинками (квартирами державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як було з`ясовано в ході розгляду справи, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість. При цьому, відповідачем не спростована вказана заборгованість, відомості, що на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем погашена також суду не надано, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 7716,70 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі. 
Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем неналежним чином виконувались її обов`язки щодо своєчасної сплати за житлово-комунальні послуги, з неї на користь позивача належить стягнути інфляційні втрати в розмірі 927,84 грн. та 3 % річних в розмірі 208,60 грн.
Оскільки суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.
Що ж стосується заявлених до стягнення витрат позивача на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн., то суд дійшов наступних висновків. 
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 2-3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI), договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.
Позивачем заявлено про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн., на підтвердження яких позивачем подано копії: договору про надання правової допомоги № 21/07.2025 від 17.07.2025 року, укладеного позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ; акту 1/21/07.2025 приймання-передачі наданих послуг від 21.07.2025 року; платіжної інструкції № 1259 від 25.07.2025 року.
Відповідно до умов договору про надання правової, укладеного між ЖБК «Будівельник-6» та ФОП ОСОБА_2 , на підставі договору виконавець зобов`язується надавати замовнику правову допомогу із супроводження справ замовника по стягненню заборгованості зі співвласників, у тому числі - послуги, пов`язані із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або її підготовки до розгляду; участь в судових засіданнях в якості представника замовника; складання позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, відзивів на позовні заяви, інших заяв по суті та процесуальних документів; представлення інтересів замовника в органах примусового виконання тощо.
Поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абз. 2 пп. 2.2.1 п. 2.2 п. 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019).
Відповідно до постанови Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 757/13974/21-ц до судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога має надаватись саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст. 137, ч.7 ст. 139 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України (п. 63 постанови Великої Палати ВС від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19).
У цій справі позивачем договір укладено з ФОП ОСОБА_2 , а не з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням. Належні докази, які підтверджують статус ОСОБА_2 як адвоката відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і що ця особа саме як адвокат надавала професійну правничу допомогу позивачу, відсутні.
За таких обставин, заявлені витрати на правничу допомогу стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-6» - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-6», код ЄДРПОУ заборгованість зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території за період з 01.12.2023 року по 01.08.2025 року в розмірі 7716,70 грн., інфляційні нарахування в розмірі 927,84 грн., 3 % річних в розмірі 208,60 грн., а всього 8853,14 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.
У відшкодуванні судових витрат на правову допомогу - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: