ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" червня 2026 р. справа № 640/26298/19
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК Радник" до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮК Радник" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 17.12.2019 №4850.
Позовні вимоги мотивовані відсутністю у ГУ ДФС у м. Києві правових підстав для прийняття наказу від 17.12.2019 №4850 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ЮК Радник"» з посиланням на пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. Позивач вважає, що письмовий запит ГУ ДФС у м. Києві від 31.05.2019 складено з порушенням вимог, встановлених у п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, а тому як наслідок Товариство відповідно п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України не було зобов`язане надавати відповідь на такий запит, а відповідач, у свою чергу, - не мав правових підстав для ініціювання проведення перевірки у зв`язку із ненаданням платником (позивачем) відповіді на цей запит. При цьому жодних підстав про порушення позивачем вимог податкового, валютного законодавства надісланий запит не містив. Позивач зазначає, що ним не вбачається правових підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, а тому будо відмовлено у допуску представнику відповідача, про що було складено відповідний акт відмови у допуску до документальної позапланової виїзної перевірки від 18.12.2019 року. У зв`язку з цим, на переконання позивача, відповідач приймаючи оспорюваний наказ діяв не у спосіб передбачений законом.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.01.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/26298/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК Радник" до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Вказаною ухвалою визначено, що справа розглядатиметься без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, судову справу №640/26298/19 передано Івано-Франківському окружному адміністративному суду.
В Івано-Франківському окружному адміністративному суді справа №640/26298/19 зареєстрована 14.03.2025.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2025, справу №640/26298/19 передано судді Шумею М.В. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/26298/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК Радник" до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Розгляд справи ухвалено розпочати з початку та здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
10.06.2025 року від Головного управління ДПС у м. Києві до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позову з підстав викладених у відзиві. Зазначає, що у зв`язку з встановленням факту фіктивної діяльності ТОВ «Апостеріорі» із своїми контрагентами, зокрема і позивачем, ГУ ДФС у м. Києві відповідно до пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України надіслало позивачу письмовий запит від 03.07.2019 про надання пояснень та їх документальних підтверджень по взаємовідносинах з ТОВ «Апостеріорі». Однак зі змісту відповіді, позивачем ненадано в повному обсязі пояснення та їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу. З урахуванням наведеного та на підставі пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України було прийнято рішення (наказ) про проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Апостеріорі» за грудень 2016 року показників декларацій з податку на додану вартість та за 2016 рік показників фінансової звітності. При цьому підставою для подання запиту було те, що контролюючим органом було з`ясовано, що ТОВ «Апостеріорі» будь-яких основних фондів та виробничих потужностей немає, наявні ознаки його фіктивності. При цьому відповідно до протоколу допиту керівника даного товариства Бурдейного Ю.Б., підприємство не веде жодної фінансово-господарської діяльності, підписував фінансові документи, які йому надавав знайомий та отримував за це грошову винагороду. 
Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
Судом встановлено, що 11.06.2019 року позивачем отриманий письмовий запит Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 31.05.2019, за змістом якого вбачається, що відповідач посилаючись на виявлення фактів, що свідчать про недостовірність визначення Товариством даних податкового кредиту у певних розмірах по взаємовідносинах з ТОВ «Апостеріорі», що містяться у податковій декларації з ПДВ за грудень 2016 року, та за 2016 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства, та керуючись нормами пп. 16.1.5, 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п.3 та абз. 3 п. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, п. 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245, просив позивача у 15-денний строк, з дня наступного за днем отримання цього запиту, надати інформацію у вигляді пояснень з документальним підтвердженням щодо наведених фактів. 
Відповідач посилаючись на пункту 73.3 статті 73 та підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у місті Києві просило надати інформацію з приводу господарських відносин позивача із ТОВ «Апостеріорі» зокрема, виду обсягу та якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності), використання у власній господарській діяльності послуг (організація робіт з підключення до телекомунікаційних послуг відповідно до заявок замовника), придбання яких документально оформлено у відносинах із зазначеним платником податків.
Крім того, відповідач пропонував позивачу у випадках:
якщо останній не є кінцевим споживачем послуг, для встановлення повної схеми фінансово-господарських відносин та повноти нарахування і сплати податкових зобов`язань на кожній ланці надання послуг, зазначити інформацію про наступного за ланцюгом придбання покупця, укладені угоди (контракти), виписані акти виконаних робіт, податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних;
якщо фінансово-господарські операції з ТОВ «Апостеріорі» вплинули на формування фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або Міжнародних стандартів фінансової звітності, декларації з податку на прибуток підприємств за 2016 рік, - надати пояснення з копіями первинних документів.
При цьому, обґрунтовуючи наявність підстави для направлення вказаного Запиту платнику (позивачем) контролюючим органом зазначено наступне: відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової звітності підприємства встановлено документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх здійснення, оскільки згідно аналізу інформаційних баз встановлено відсутність у ТОВ «Апостеріорі» будь-яких основних фондів та виробничих потужностей немає, а також відповідно до протоколу допиту керівника даного товариства ОСОБА_1 , підприємство не веде жодної фінансово-господарської діяльності та, відповідно, наявні ознаки його фіктивності. Номенклатура та обсяг реалізованого товару свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без трудових ресурсів. Зокрема, відповідно до інформації з Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що відповідні послуги із залученням стороннього трудового ресурсу не придбавалися.
Листом позивачем надано відповідь на вказаний запит, де зазначено про відсутність обов`язку позивача надавати відповідь на запити, оформлені з порушенням вимог податкового законодавства, а саме: конкретно не вказано жодної з шести, визначених пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, підстав для направлення відповідного запиту; не зазначено конкретного переліку інформації, яка запитується, як це передбачено підпунктом 2 абзацу 2 пункту 73.3 Податкового кодексу України.
Так, позивач дійшов висновку, що в нього відсутній обов`язок та законні підстави для надіслання зазначенням інформації, яка це підтверджує, податковому органу.
З огляду не виконання позивачем вимог контролюючого органу та на підставі доповідної записки Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування від 10.12.2019, Головним управління ДПС у місті Києві прийнято наказ від 17.12.2019 №4850 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ЮК Радник" та на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ЮК Радник", тривалістю 3 робочих днів.
Так підставою для його прийняття було надання не в повному обсязі ТОВ "ЮК Радник" пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит від 31.05.2019 року.
Відповідачем під час проведення перевірки було пред`явлено наказ від 17.12.2019 №4850 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ЮК Радник", проте директором товариства будо відмовлено у допуску представникам відповідача, про що було складено відповідний акт відмови у допуску до документальної позапланової виїзної перевірки від 18.12.2019 року.
Судом також встановлено, що за результатом проведеної перевірки, складено акт від 27.12.2019 року №257/26-15-05-01-02/39495170 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ЮК Радник" з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Апостеріорі» за грудень 2016 року показників декларацій з податку на додану вартість та за 2016 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуток підприємства».
Надаючи оцінку вказаним правовідносинам суд зазначає наступне.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).
Відповідно до статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Пунктом 78.1 статті 78 ПК України визначено вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової виїзної перевірки.
Так, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у випадку виявлення недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Таким чином, з аналізу наведених правових норм вбачається, що документальна позапланова виїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення.
У свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України виникає за наявності двох умов:
1) виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
2) не надання платником пояснень та їх документальних підтверджень на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Зазначені у пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України обставини є юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує подальшу реалізацію контролюючим органом свого права на проведення документальної позапланової перевірки.
При цьому, факти, які свідчать про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.
За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.
Разом із тим, відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує, перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати, а також печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; у разі проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.
Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.
Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано ст. 73 ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі - Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.
За змістом п. 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують. У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Положення цього пункту Порядку, узгоджується з п. 73.3 ст. 73 ПК України, яким також встановлено, що у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом, ГУ ДФС у місті Києві, на виконання вимог пункту 73.3 статті 73 ПК України, скеровано на адресу ТОВ "ЮК Радник" запит від 31.05.2019, який скріплений гербовою печаткою та відповідає вимогам податкового законодавства.
У вказаному запиті чітко зазначено про виявлення фактів, що свідчать про недостовірність визначення Товариством даних податкового кредиту у певних розмірах по взаємовідносинах з ТОВ «Апостеріорі», що містяться у податковій декларації з ПДВ за грудень 2016 року, та за 2016 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства та визначено перелік документів, які мають бути надані контролюючому органу щодо господарських відносин з ТОВ «Апостеріорі». Тобто, на переконання суду, відповідачем, на виконання своїх дискреційних повноважень, чітко та зрозуміло визначено вимоги до платника податків - позивача у справі.
Разом з тим, листом позивачем надано відповідь на вказаний запит, де зазначено про відсутність обов`язку позивача надавати відповідь на запити, оформлені з порушенням вимог податкового законодавства та відхилення його, на підставі ст.ст. 73 та 78 ПК України
Також, позивачем вказано, що не зазначено конкретних порушень вимог податкового та валютного законодавства, які порушені товариством.
Однак суд зазначає, що у запиті 31.05.2019 відповідач просив надати інформацію з приводу господарських відносин позивача із ТОВ «Апостеріорі», зокрема, виду обсягу та якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності), використання у власній господарській діяльності послуг (організація робіт з підключення до телекомунікаційних послуг відповідно до заявок замовника), придбання яких документально оформлено у відносинах із зазначеним платником податків.
При цьому, суд звертає увагу, у самому запиті визначено конкретний перелік документів, необхідний для надання, зокрема документи, що підтверджують господарські операції з ТОВ «Апостеріорі».
З огляду на викладене, суд вважає, що ГУ ДФС у місті Києві законно та обґрунтовано надіслано на адресу Приватного підприємства «Лі Ком» запит від 27 червня 2019 року № 122669/10/26-15-14-01-06, проте, не отримано від позивача витребувані документи та інформацію.
Згодом, на виконання вимог підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, винесено оскаржуваний наказ про проведення документальної позапланової перевірки позивача, адже обидві необхідні умови, визначені чинним законодавством були наявні, а саме:
1) виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
2) не надання платником пояснень та їх документальних підтверджень на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
У даному випадку запит від 31.05.2019, який скріплений гербовою печаткою та відповідає вимогам податкового законодавства, отримано позивачем 11.06.2019 року. Зазначене підтверджується особисто позивачем як у позові так і у відповіді на запит.
Безпідставними є посилання позивача на те, що контролюючим орган не вказано, які саме підстави направлення запиту та які порушення допущено товариством, в тому числі у господарських відносин з ТОВ «Апостеріорі, оскільки було виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення Товариством даних податкового кредиту у певних розмірах по взаємовідносинах з ТОВ «Апостеріорі», що містяться у податковій декларації з ПДВ за грудень 2016 року, та за 2016 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства. Так, підставою для направлення вказаного запиту платнику (позивачу) контролюючим органом було зазначено, що відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової звітності підприємства встановлено документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх здійснення. Так згідно аналізу інформаційних баз встановлено відсутність у ТОВ «Апостеріорі» будь-яких основних фондів та виробничих потужностей та наявні ознаки його фіктивності даного підприємства. 
Окрім цього контролюючим органом зазначено, що відповідно до протоколу допиту, в рамках кримінального провадження, керівника даного товариства ОСОБА_1 , підприємство не веде жодної фінансово-господарської діяльності та він підписував фінансові документи товариства, які йому надавав знайомий та отримував за це грошову винагороду.
Тобто, винесення оскаржуваного наказу ГУ ДФС у місті Києві від 17.12.2019 було здійснено в межах строку, визначеного законодавцем, оскільки протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту позивачем не надано пояснення та їх документальні підтвердження на запит контролюючого органу.
З огляду на вказані обставини та на явні в справі докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуваний наказ є правомірним, відповідає вимогам закону та не підлягає скасуванню.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відтак на переконання суду відповідачем доведено правомірність винесення оскаржуваного рішення.
З огляду на викладене позовні вимоги є необгрунованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити. 

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Шумей М.В.