Справа № 273/1220/25
Провадження № 2/273/378/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м.Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Бєлкіної Д.С., секретаря судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Баранівка в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_1 ,в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №0978258612 від 28.10.2019 року у розмірі 53770,00 грн., понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 16 000,00 грн.
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 28 жовтня 2019 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0978258612 та отримання кредиту згідно заявки - анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом. Відповідно до умов викладених в Оферті, Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка-анкета становлять єдиний документ Договір. Відповідно до умов договору позики позичальнику надано кредит в розмірі 4000 грн., строк кредитування кредитом 30 днів, строк дії Договору - 3 роки, відсоткова ставка - 1.75% за один день користування кредитом.
ТОВ «Інфінанс» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором.
14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за Договорами позики, у т.ч. за договором позики №0978258612 від 28.10.2019 , що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 .
У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023/01 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики №0978258612 від 28.10.2019 , що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 ..
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача.
Відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач має заборгованість в сумі 72940,00 грн. яку добровільно не погашає, зв`язку з чим банк звернувся до суду з даним позовом.
Однак враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 53770,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4000,00 грн. та заборгованість за відсотками 49770,00 грн.
Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 14.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в своїй позовній заяві просив проводити розгляд справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно, про що свідчить поштове повідомлення. Причин своєї неявки суду не повідомила, будь-яких клопотань до суду не подала, відзиву не направила.
Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, в установлений строк відзив на позов не подала, суд вважає за можливе на підставі ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. 
Матеріалами справи встановлено, що 28.10.2019 між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 був укладений в електронній формі договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0978258612 та отримання кредиту згідно заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем 22 грудня 2019 року шляхом підписання електронним підписом відповідача (а.с. 7-14).
В рамках даного договору сторони погодили наступні загальні умови, а саме: розмір кредиту 4000 грн., строк користування кредитом - 30 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, максимальна реальна річна процентна ставка за кредитом складає 638,75%. Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії 20 000,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №0978258612 від 28.10.2019 розмір заявленої до стягнення заборгованості станом на день подання позову (25.07.2025) відповідача складає 53770,00 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 49770,00 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги.
Всі інші умови викладені у Правилах, з якими відповідач ознайомилася до укладення Договору, є невід`ємною частиною Договору .
Відповідач здійснила дії, спрямовані на укладення Договору позики шляхом введення коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного Договору.
Підписавши Договір позики відповідач також підтвердила, що вона повністю ознайомилася з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
22.12.2019 відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 4 000 грн. шляхом їх перерахування позичальником на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1980_250307105038 від 07.03.2025 (а.с.26).
14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №14-07/2021, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором позики №0978258612 щодо відповідача (а.с. 42-46).
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 14.07.2021, підтверджує факт переходу від ТОВ «Інфінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.47-50).
Відповідно до Витягу реєстру боржників від 14.07.2021 до Договору факторингу, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 43970,00 грн., з яких: 4000 грн. - сума виданого кредиту; 39970,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.51).
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-01/20023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників зазначених у реєстрі ТОВ «Коллект Центр», зокрема і до відповідача ОСОБА_1 ( а.с. 52-63).
Відповідно до Витягу реєстру боржників від 10.01.2023 до Договору факторингу, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 76940,00 грн., з яких 4000 грн. - сума виданого кредиту; 72940,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.64).
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «Коллект Центр» перейшли права ТОВ «Інфінанс» і він має право вимагати від ОСОБА_1 стягнення заборгованості.
Позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником ОСОБА_1 , наявність заборгованості та перехід права вимоги про стягнення такої від первісного кредитора до правонаступника.
Відповідачем не заперечувався та не спростовувався факт укладення згаданого договору та отримання коштів, які в ньому зазначені.
Надані позивачем докази, суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.
Враховуючи те, що за умовами зазначеного договору відповідач отримала кредитні кошти , належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих у позику коштів всупереч ч. 1 ст.81 ЦПК України не надала, а тому суд вважає, що заборгованість за основним боргом на підставі зазначеного договору підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.
Щодо нарахованих відсотків за користування кредитом, то суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Отже з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за вказаним договором позики, проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто строку, на який були надані кредитні кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитами, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки.
Відповідно до умов договору №0978258612 від 28.10.2019 року сума кредиту становила 4000 грн., максимальна процентна ставка за один день користування кредитом 1,75%. Строк кредитування 30 днів.
Отже, розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за договором складає 2100 грн. (4000*1,75%*30).
Враховуючи, що заборгованість по кредитному договору №0978258612 від 28.10.2019 не погашена, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в сумі 7625,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 6100,00 грн.
Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 2 422,40 грн. судового збору та 16000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №053846002 від 15.07.2025 та надання позивачу правової допомоги АО «Лігал Ассістанс» в розмірі 16000 грн.
Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3000,00 грн.
Враховуючи, що судом позов задоволено частково, що становить 14,18 % , з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 343,49 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :
Позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колект Центр» до до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" ( код ЄДРПОУ 44276926) заборгованість за Кредитним договором №0978258612 від 28.10.2019 року у розмірі 7625 (сім тисяч шістсот двадцять п`ять ) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" ( код ЄДРПОУ 44276926) витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 343,49 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп.
В задовленні решти позовних вимог відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя         Бєлкіна Д.С.