ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" травня 2026 р. справа № 300/467/26
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБМ ТРЕЙДИНГ" до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "С" від 30.12.2025 № 034642/0707

ВСТАНОВИВ:
Адвокат Ковальчук Ю.М. звернулася до суду в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБМ ТРЕЙДИНГ" з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "С" від 30.12.2025 № 034642/0707.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки позивача щодо валютного законодавства за період з 01.01.2018 по 31.10.2025, ГУ ДПС в Івано-Франківській області складено акт №26865/09-19-07-07/41265670 від 04.12.2025. Не погоджуючись з висновками вищевказаного акту перевірки №26865/09-19-07-07/41265670 від 04.12.2025, ТОВ "ЮБМ ТРЕЙДИНГ" подало заперечення, за результатом розгляду якого відповідач надав позивачу відповідь від 29.12.2025 № 18434/6/09-19-07-07-06, згідно якої висновки акта перевірки залишено без змін. Так, контролюючий орган встановив порушення статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції». На підставі таких порушень відповідач прийняв оспорене податкове повідомлення-рішення від 30.12.2025 № 034642/0707. Представник позивача не погоджується з таким податковим-повідомленням рішенням та його протиправним. Так, представник позивача зазначив, що контролюючим органом надано невірну правову кваліфікацію господарських операцій та неправомірно ототожнено комісіонера з імпортером та стороною валютного зобов`язання. Як встановлено матеріалами перевірки та підтверджується первинними документами, ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» діяло виключно в межах договорів комісії, укладених з ТОВ «ЮБМ ОЙЛ», а саме, договір комісії №1 (фактична дата укладення - 04.03.2025 року) та договір комісії №2 від 10.03.2025. У даному випадку договорами комісії прямо передбачено, що товар набувається за рахунок Комітента, усі ризики та вигоди, пов`язані з товаром, належать ТОВ «ЮБМ ОЙЛ», комісіонер не використовує товар у власній господарській діяльності. Отже, ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» не є імпортером товару, а відтак не може вважатися суб`єктом валютного нагляду за імпортною операцією. На думку представника позивача, валютні платежі комісіонера не утворювали імпортного валютного зобов`язання. Контролюючий орган безпідставно дійшов висновку, що валютні платежі, здійснені ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» на користь нерезидента DMV Petrol Ltd, є самостійними імпортними розрахунками у розумінні статті 13 Закону України №2473- VIII. Платежі від 04.03.2025 на суму 18937,50 дол. США та від 10.03.2025 на суму 17775,00 дол. США є авансовими виплатами комісіонера, здійсненими на виконання доручення комітента, за рахунок комітента, у межах господарської операції з надання комісійних послуг. Також технічні помилки в первинних та митних документах, які самостійно виправлені ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ», не можуть бути підставою для притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства. Так, за імпортним контрактом № 214-S/11.02.2025 з нерезидентом DMV Petrol Ltd (Болгарія), ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДІНГ» виступало комісіонером та придбавало товар для ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» (комітент). Так, у митних деклараціях №25UA903200002052U9 та №25UA903200002255U0 у графі 9 «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання» було помилково зазначено комітента замість комісіонера. Такі помилки було самостійно усунуто, що підтверджується аркушами коригування митної декларації від 25.03.2025 №25UA903200002052U9 та від 31.03.2025 №25UA903200002255U0. Представник позивача зазначила, що помилкове зазначення у первинних документах термінів «Покупець»/«Продавець» замість «Комісіонер»/«Комітент», а також неточності у датах договорів, не змінюють характер господарської операції, її економічну сутність, обсяг прав та обов`язків сторін. Приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, контролюючий орган фактично проігнорував заперечення позивача на акт перевірки та надані разом із ними документи, що є грубим порушенням імперативних вимог Податкового кодексу України.
Ухвалою від 02.02.2026 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечив. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що податкове повідомлення-рішення № 034642/0707 від 30.12.2025 про застосування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 269568,82 грн. прийнято на підставі зафіксованих в акті перевірки №26865/09-19-07-07/41265670 від 04.12.2025 порушень вимог статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» при здійсненні розрахунків з нерезидентом – компанією DMV Petrol Ltd (Болгарія) за імпортним контрактом № 214-S/11.02.2025 від 11.02.2025. Так, під час перевірки контролюючий орган дійшов висновку, що договір комісії №1 від 06.03.2025 ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» і ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» складено і підписано 06.03.2025, а Контракт №214-S/11.02.2025 між ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» та DMV Petrol Ltd (Болгарія) укладено 11.02.2025. Відповідно контракт з нерезидентом від 11.02.2025 передує договору комісії від 06.03.2025. Договір комісії №1 від 06.03.2025 ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» і ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» складено та підписано 06.03.2025, а ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» на виконання своїх зобов`язань перераховано грошові кошти нерезиденту «DMV Petrol Ltd» (Болгарія) на виконання контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 в сумі 18 937,50 Дол. США 04.03.2025 (дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків 31.08.2025). Відповідно платіж здійснено 04.03.2025 в сумі 18937,50 доларів США по суті не відповідає договору комісії №1 від 06.03.2025. Акт приймання-передачі №1 від 25.03.2025 не відповідає договору комісії, а саме згідно договору комісії №1 від 06.03.2025 ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» виступає як (Комітент) та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» виступає як (Комісіонер) В даному акті зазначено, що ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» виступає як «Покупець» та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» як «Постачальник». ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» не оформляло митні декларації по контракту №214- S/11.02.2025 від 11.02.2025 з нерезидентом «DMV Petrol Ltd», що свідчить про порушення постанови Національного банку України №7 від 02.01.2019. Також Договір комісії №2 від 10.03.2025 ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» і ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» складено і підписано 10.03.2025, а Контракт №214-S/11.02.2025 між ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» та DMV Petrol Ltd (Болгарія) заключено від 11.02.2025. В графі 44 №25UA903200002255U0 від 31.03.2025 «Додаткова інформація/ Оформлені документи/Сертифікати та авторизації» вказано договір комісії №2 від 10.03.2025року, а в акті приймання-передачі товару (ПММ) №2 без дати вказано договір комісії №1 від 06.03.2025, що не відповідає даним декларації. В акті приймання-передачі товару (ПММ) №2 відсутня дата акту та вартість товару яка передається. Акт приймання - передачі №2 не відповідає договору комісії, а саме згідно договору комісії №2 від 10.03.2025 ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» виступає як (Комітент) та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» виступає як (Комісіонер) В даному акті зазначено, що ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» виступає як «Покупець» та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» як «Постачальник». ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» за даними бухгалтерського обліку перераховано 10.03.2025 нерезиденту «DMV Petrol Ltd» на виконання контракту Контракт №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 17775,0 доларів США (Дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків 06.09.2025). ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» перераховано гривні за період з 06.03.2025 по 31.03.2025 ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» на виконання договору комісії №2 від 10.03.2025 за отриманий товар по МД №25UA903200002255U0 від 31.03.2025 в сумі 17775,0 дол. США. ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» не оформляло митні декларації по контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 з нерезидентом «DMV Petrol Ltd» відповідно порушено постанову національного банку України №7 від 02.01.2019. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 66-113).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» зареєстроване як юридична особа 06.04.2017, перебувало на обліку в Головному управлінні ДПС у Київській області, а з 18.08.2025 – в ГУ ДПС в Івано-Франківській області, види діяльності за КВЕД: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний); 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 47.30 Роздрібна торгівля пальним; 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.
11.02.2025 між позивачем як покупцем та компанією DMV Petrol Ltd (Болгарія) як продавцем укладено контракт №214-S/11.02.2025 (далі – Контракт), згідно пункту 1.1 якого продавець зобов`язувався продати та поставити покупцю, а покупець зобов`язувався купити та прийняти 1000 т (±10%) ULSD 10ppm, з номером митного тарифу - 27101944 (далі - паливо) та відповідно до специфікації продукції виробника - Додаток № 1, який є невід`ємною частиною Контракту. Паливо, на яке поширюється цей контракт, відповідає європейському стандарту EN 590 і було придбано в Європейському Союзі (ЄС). Вони мають статус палива ЄС (Союзу).
Відповідно до пункту 1.3 Контракту товар має бути доставлений партіями на FCA Marten, Pyce, Болгарія та розмитнений продавцем. 
Згідно з пунктом 2.2 Контракту продавець зобов`язується відвантажити товар протягом 48 годин з моменту отримання оплати та надання транспорту покупцем.
Пунктом 3.1 Контракту визначено, що покупець сплачує продавцю договірну ціну зі статті 2 цього Договору відповідно до наступного: 100% передоплата часткової партії палива, як узгоджено у додатках до заявки на завантаження згідно з пунктом 1.2, оплачується в доларах США разом із підписанням цього контракту банківським переказом згідно з рахунком-фактурою продавця. 
Відповідно до пункту 3.3 Контракту покупець гарантує, що куплена ним кількість залишить територію Європейського Союзу та буде реалізована в Україні.
Згідно з пунктом 4.4 Контракту паливо, що передається від продавця покупцю шляхом завантаження на транспортний засіб покупця. Право власності на паливо та ризик його загибелі переходить до покупця в момент його передачі (а.с. 36-41).
На виконання умов Контракту ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» перераховано грошові кошти нерезиденту «DMV Petrol Ltd» (Болгарія) у загальній сумі 36712,50 дол. США, а саме: 04.03.2025 в сумі 18937,50 дол. США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті або банківських металах № 2 від 03.03.2025 (а.с. 46); 10.03.2025 в сумі 17775,00 дол. США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті або банківських металах № 5 від 10.03.2025 (а.с. 47).
Паливо, куплене згідно Контракту, ввезено на територію України, що підтверджується митною декларацією №25UA903200002052U9 від 25.03.2025 в сумі 18334,34 дол. США в якій зазначено: в графі 8 «Вантажоодержувач» ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» код 0045838437, 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 67/1, офіс 307; в графі 9 «Особа відповідальна за фінансове врегулювання» ТОВ «ЮБМ ОЙЛ»; до графи 9: 76018, м.Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд.67/1, офіс 307, ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ», 07401, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська буд.234-А, офіс 2 (а.с. 48). 
До графи 44 МД №25UA903200002052U9 від 25.03.2025 автоматизованої інформаційної системи митних органів прикріплені наступні документи: 
Договір комісії №1 від 06.03.2025, укладений між ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» (далі-Комітент) та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» (далі-Комісіонер), згідно якого Комісіонер зобов`язувався за дорученням, за рахунок Комітента і для Комітента закупити і поставити товар (а.с. 42);
Договір про надання послуг з перевезення вантажів від 28.02.2025, укладений між ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» як Замовником, та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» як Перевізником, згідно якого Замовник замовляє, а перевізник надає послуги з організації і виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародних та внутрішніх (на території України) сполученнях;
Довідка про транспортні витрати №703/2025 від 07.03.2025;
Експедиційна бележка від 07.03.2025 CMR;
Акт приймання-передачі товару №1 від 25.03.2025, складений згідно Договору №1 від 06.03.2025, в якому зазначено, що ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» виступає як Покупець та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ як Постачальник.
ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» за період з 06.03.2025 по 31.03.2025 здійснило перерахунок коштів на рахунок ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» на виконання договору комісії №1 від 06.03.2025 за отриманий товар по МД №25UA903200002052U9 від 25.03.2025 в сумі 18334,34 дол. США.
Паливо, куплене згідно Контракту, ввезено на територію України, що підтверджується митною декларацією №25UA903200002255U0 від 31.03.2025 в сумі 17595,49 дол. США в якій зазначено: в графі 8 «Вантажоодержувач» ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» код 0045838437, 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 67/1, офіс 307; в графі 9 «Особа відповідальна за фінансове врегулювання» ТОВ «ЮБМ ОЙЛ»; до графи 9: 76018, м.Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд.67/1, офіс 307, ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ», 07401, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська буд.234-А, офіс 2 (а.с. 49). 
До графи 44 МД №25UA903200002255U0 від 31.03.2025 автоматизованої інформаційної системи митних органів прикріплені наступні документи: 
Договір комісії №2 від 10.03.2025, укладений між ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» (далі-Комітент), та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» (далі-Комісіонер), згідно якого Комісіонер зобов`язується за дорученням, за рахунок Комітента і для Комітента закупити і поставити товар (а.с. 43);
Договір про надання послуг з перевезення вантажів №11032025 від 11.03.2025, укладений між ТОВ «ЮБМ ОЙЛ», як Замовником, та ТОВ «ШАРКС» як Перевізником, згідно якого Перевізник зобов`язується прийняти вантаж від Замовника або будь-якого іншого Відправника (особи, яка має відповідні повноваження, надані їй Замовником), а Замовник зобов`язується прийняти такі послуги Перевізника та оплатити останньому їх вартість на умовах, визначених даним Договором, згідно тарифу 45,00 в т.ч. ПДВ за кожен км;
Довідка про транспортні витрати №18-03/2025 від 18.03.2025;
Експедиційна бележка №000005915 від 18.03.2025;
CMR від 19.03.2025; 
Акт приймання-передачі товару (ПММ) №2, складений Сторонами згідно Договору №1 від 06.03.2025, в якому зазначено, що ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» виступає як Покупець та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» як Постачальник.
ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» здійснило перерахунок коштів на рахунок ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» на виконання договору комісії №2 від 10.03.2025 за отриманий товар по МД №25UA903200002255U0 від 31.03.2025 в сумі 17775,0 дол. США.
В період з 21.11.2025 по 27.11.2025 ГУ ДПС в Івано-Франківській області провело документальну позапланову виїзну перевірку щодо валютного законодавства за період з 01.01.2018 по 31.10.2025, за результатами якої складено акт перевірки №26865/09-19-07-07/41265670 від 04.12.2025 (а.с. 84-113).
Згідно висновків акту перевірки №26865/09-19-07-07/41265670 від 04.12.2025 контролюючий орган встановив порушення позивачем вимог статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» при здійсненні розрахунків по імпортному контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 з нерезидентом «DMV Petrol Ltd» (Болгарія).
Так, контролюючий орган зазначив, що доказами відсутності розрахунків між ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» і нерезидентом DMV PETROL LTD за паливо на суму 18937,50 дол. США є наступне: 
Договір комісії №1 від 06.03.2025 ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» (далі-Комітент) і ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» (далі-Комісіонер) складено і підписано 06.03.2025, а Контракт №214-S/11.02.2025 між ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» та DMV Petrol Ltd (Болгарія) заключено від 11.02.2025. Відповідно контракт з нерезидентом від 11.02.2025 передує договору комісії від 06.03.2025. Подія випереджає домовленість, що суперечить главі 69 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-IV із змінами та доповненнями;
Договір комісії №1 від 06.03.2025 ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» (далі-Комітент) і ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» (далі-Комісіонер) складено та підписано 06.03.2025, а ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» на виконання своїх зобов`язань перераховано грошові кошти нерезиденту «DMV Petrol Ltd» (Болгарія) на виконання контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 в сумі 18937,50 Дол. США 04.03.2025 (дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків 31.08.2025). Відповідно платіж здійснено 04.03.2025 в сумі 18937,50 доларів США по суті не відповідає договору комісії №1 від 06.03.2025. Подія випереджає домовленість, що суперечить главі 69 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-IV із змінами та доповненнями.
Акт приймання-передачі №1 від 25.03.2025 не відповідає договору комісії, а саме згідно договору комісії №1 від 06.03.2025 ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» виступає як (Комітент) та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» виступає як (Комісіонер). В даному акті зазначено, що ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» виступає як «Покупець» та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» як «Постачальник». 
Згідно даних податковий блок: Єдине вікно подання електронної звітності (Архів електронної звітності). Реєстр операцій СЕА ПДВ ТОВ «ЮБМ ОЙЛ», як власником товару зареєстровано МД №25UA903200002052U9 від 25.03.2025 в сумі 18334,34 дол. США та включено в Декларацію з податку на додану вартість в рядок 11.1 ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою суму ПДВ сплачену митним органам в сумі 219080,31 грн. (графа 47 МД №25UA903200002052U9 від 25.03.2025 код платежу 028 ПДВ);
Розрахунки за договором комісії №1 від 06.03.2025 ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» (код ЄДРПОУ 41265670) і ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» (код ЄДРПОУ 45838437) проведено наступним чином. ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» за даними бухгалтерського обліку перераховано 04.03.2025 нерезиденту «DMV Petrol Ltd» на виконання контракту Контракт №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 18937,50 доларів США (Дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків 31.08.2025). ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» перераховано гривні за період з 06.03.2025 по 31.03.2025 ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» на виконання договору комісії №1 від 06.03.2025 за отриманий товар по МД №25UA903200002052U9 від 25.03.2025 в сумі 18334,34 дол. США. За даними бухгалтерського обліку 31.03.2025 проведено коригування боргу по договору комісії №1 від 06.03.2025 ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» та контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 з нерезидентом «DMV Petrol Ltd» (Болгарія)( Кт3712 (DMV Petrol Ltd ) Дт 3771 (ТОВ «ЮБМ ОЙЛ»));
ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» не оформляло митні декларації по контракту №214- S/11.02.2025 від 11.02.2025 з нерезидентом «DMV Petrol Ltd», що свідчить про порушення постанови національного банку України №7 від 02.01.2019.
Контролюючий орган зазначив, що доказами відсутності розрахунків між ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» і нерезидентом DMV PETROL LTD за паливо на суму 17775,0 дол. США є наступне: 
Договір комісії №2 від 10.03.2025 ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» (далі-Комітент) і ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» (далі-Комісіонер) складено і підписано 10.03.2025, а Контракт №214-S/11.02.2025 між ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» та DMV Petrol Ltd (Болгарія) заключено від 11.02.2025. Відповідно контракт з нерезидентом від 11.02.2025 передує договору комісії від 06.03.2025року. Подія випереджає домовленість, що суперечить главі 69 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-IV із змінами та доповненнями;
В графі 44 №25UA903200002255U0 від 31.03.2025 «Додаткова інформація/ Оформлені документи/Сертифікати та авторизації» вказано договір комісії №2 від 10.03.2025, а в акті приймання-передачі товару (ПММ) №2 без дати вказано договір комісії №1 від 06.03.2025, що не відповідає даним декларації. В акті приймання-передачі товару (ПММ) №2 відсутня дата акту та вартість товару яка передається;
Акт приймання-передачі №2 не відповідає договору комісії, а саме згідно договору комісії №2 від 10.03.2025 ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» виступає як (Комітент) та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» виступає як (Комісіонер) В даному акті зазначено, що ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» виступає як «Покупець» та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» як «Постачальник». 
Згідно даних податковий блок: Єдине вікно подання електронної звітності (Архів електронної звітності). Реєстр операцій СЕА ПДВ ТОВ «ЮБМ ОЙЛ», як власником товару зареєстровано МД №25UA903200002255U0 від 31.03.2025 в сумі 17595,49 дол. США та включено в Декларацію з податку на додану вартість в рядок 11.1 ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою суму ПДВ сплачену митним органам в сумі 210039,77 грн. (графа 47 МД №25UA903200002255U0 від 31.03.2025 код платежу 028 ПДВ);
Розрахунки за договором комісії №2 від 10.03.2025 ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» (код ЄДРПОУ 41265670) і ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» (код ЄДРПОУ 45838437) проведено наступним чином. ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» за даними бухгалтерського обліку перераховано 10.03.2025 року нерезиденту «DMV Petrol Ltd» на виконання контракту Контракт №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 17775,0 доларів США (Дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків 06.09.2025). ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» перераховано гривні за період з 06.03.2025 по 31.03.2025 ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» на виконання договору комісії №2 від 10.03.2025 за отриманий товар по МД №25UA903200002255U0 від 31.03.2025 в сумі 17775,0 дол. США. За даними бухгалтерського обліку 31.03.2025 проведено коригування боргу по договору комісії №2 від 10.03.2025 ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» та контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 з нерезидентом «DMV Petrol Ltd» (Болгарія)(Кт3712 (DMV Petrol Ltd ) Дт 3771 (ТОВ «ЮБМ ОЙЛ»));
ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» не оформляло митні декларації по контракту №214- S/11.02.2025 від 11.02.2025 з нерезидентом «DMV Petrol Ltd», що свідчить про порушення постанови національного банку України №7 від 02.01.2019.
09.12.2025 з метою приведення митних декларацій у відповідність до встановлених вимог, ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» звернулося до митного брокера, яким здійснювалось митне оформлення за договорами комісії, з проханням привести у відповідність митні декларації від 25.03.2025 № 25UA903200002052U9 та від 31.03.2025 № 25UA903200002255U0 (а.с. 35). 
Митним брокером перевірено правильність заповнення відповідних граф митних декларацій та внесено зміни, зокрема, до граф 9 митних декларації шляхом подання відповідних Аркушів коригування. 
Так, згідно аркушу коригування митної декларації від 25.03.2025 12:28:57 № 25UA903200002052U9 відкориговано графу 9 «Особа відповідальна за фінансове врегулювання» та зазначено про те, що у митній декларації повинні бути зазначені такі відомості: « 41265670 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮБМ ТРЕЙДИНГ" Україна, 07406, Київська область, Броварський район, м. Бровари, б-р Незалежності, буд. 17, корп. 2, кв. (офіс) 1 UA10041265670 45838437 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮБМ ОЙЛ" Україна, 76018, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 67-/1, кв. (офіс) 307 UA10045838437» (а.с. 33).
Згідно аркушу коригування митної декларації від 31.03.2025 11:55:18 № 25UA903200002255U0 відкориговано графу 9 «Особа відповідальна за фінансове врегулювання» та зазначено про те, що у митній декларації повинні бути зазначені такі відомості: « 41265670 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮБМ ТРЕЙДИНГ" Україна, 07406, Київська область, Броварський район, м. Бровари, б-р Незалежності, буд. 17, корп. 2, кв. (офіс) 1 UA10041265670 45838437 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮБМ ОЙЛ" Україна, 76018, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 67-/1, кв. (офіс) 307 UA10045838437» (а.с. 34).
11.12.2025 ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» склало бухгалтерську довідку щодо виправлення технічних помилок у первинних документах та уточнення дат і характеру розрахунків (а.с. 32).
Не погоджуючись з висновками вищевказаного акту перевірки №26865/09-19-07-07/41265670 від 04.12.2025, ТОВ "ЮБМ ТРЕЙДИНГ" 17.12.2025 подало заперечення № 17/12/25, до якого долучило: Лист від 09.12.2025 року №09-12; Аркуш коригування митної декларації від 25.03.2025 12:28:57 № 25UA903200002052U9; Аркуш коригування митної декларації від 31.03.2025 11:55:18 № 25UA903200002255U0; Бухгалтерська довідка від 11.12.2025 року (а.с. 24-49).
За результатом розгляду заперечення на акт, відповідач надав позивачу відповідь від 29.12.2025 № 18434/6/09-19-07-07-06, згідно якої висновки акта перевірки залишено без змін (а.с. 52-55).
На підставі висновків акту перевірки №26865/09-19-07-07/41265670 від 04.12.2025 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № 034642/0707 від 30.12.2025 про застосування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 269568,82 грн. (а.с. 51).
Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення № 034642/0707 від 30.12.2025, представник позивача звернувся з цим позовом до суду, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати таке податкове повідомлення-рішення.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Частини друга статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України визначено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено та встановлено Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року № 2473-VІІІ (далі – Закон № 2473-VІІІ).
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 2473-VІІІ валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.
Згідно з частиною четвертою статті 5 Закону № 2473-VІІІ порядок проведення розрахунків за валютними операціями визначається Національним банком України.
Валютний нагляд регламентований статтею 11 Закону № 2473-VІІІ.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 2473-VІІІ валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.
Частиною другою статті 11 Закону № 2473-VІІІ визначено, що валютний нагляд здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду з метою встановлення відповідності здійснюваних валютних операцій валютному законодавству з урахуванням ризик-орієнтованого підходу.
Згідно з частиною четвертою статті 11 Закону № 2473-VІІІ органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.
Відповідно до частини шостої статті 11 Закону № 2473-VІІІ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.
Частиною сьомою статті 11 Закону № 2473-VІІІ визначено, що уповноважені установи є агентами валютного нагляду, підзвітними Національному банку України.
Уповноважені установи під час проведення ними валютних операцій, крім валютних операцій, пов`язаних з експортом та імпортом товару на суму, що є меншою за розмір, передбачений статтею 20 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", здійснюють безпосередній нагляд за виконанням вимог валютного законодавства резидентами (крім інших уповноважених установ) та нерезидентами, що здійснюють валютні операції через ці уповноважені установи.
Уповноважені установи на безоплатній основі обмінюються інформацією про належність рахунків клієнтів або користувачів, відкритих у цих установах, до банківських рахунків, платіжних рахунків, власниками яких є нерезиденти, з метою здійснення валютного нагляду за валютними операціями, що здійснюються через ці уповноважені установи. Національний банк України встановлює порядок ведення та використання уповноваженими установами записів реєстру рахунків інформаційної системи, що забезпечує збирання, накопичення, зберігання, доступ та використання уповноваженими установами інформації про належність рахунків до банківських рахунків, платіжних рахунків, власниками яких є нерезиденти.
Порядок здійснення валютного нагляду агентами валютного нагляду встановлюється Національним банком України.
Відповідно до частини дев`ятої статті 11 Закону № 2473-VІІІ органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.
Інформація про банки та (або) клієнтів банків, що збирається під час здійснення валютного нагляду за банками, становить банківську таємницю.
Інформація про небанківські фінансові установи та операторів поштового зв`язку, а також їхніх клієнтів, що збирається під час здійснення валютного нагляду за небанківськими фінансовими установами та операторами поштового зв`язку, які отримали ліцензію Національного банку України на здійснення валютних операцій, є інформацією з обмеженим доступом.
Згідно з частиною десятою статті 11 Закону № 2473-VІІІ у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 12 Закону № 2473-VІІІ Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такі заходи захисту: встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів визначені статтею 13 Закону № 2473-VІІІ.
Так, згідно з частиною першою статті 13 Закону № 2473-VІІІ Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.
Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.
Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Відповідно до частини третьої статті 13 Закону № 2473-VІІІ у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Частиною четвертою статті 13 Закону № 2473-VІІІ передбачено, що за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку.
Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно.
Згідно з частиною п`ятою статті 13 Закону № 2473-VІІІ порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Відповідно до частини восьмої статті 13 Закону № 2473-VІІІ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
Згідно з пунктом 21 розділу II Постанови Національного банку України від 02.01.2019 №5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Водночас 24.02.2022 Національний банк України прийняв постанову № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», згідно пункту 21 якої визначено, що протягом дії воєнного стану інші нормативно-правові акти Національного банку України діють у частині, що не суперечать цій постанові.
Так, пунктом 14-2 постанови Національного банку України від 24.02.2022 № 18 встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.
Відповідно до пункту 14-3 постанови Національного банку України від 24.02.2022 № 18 граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 14-2 цієї постанови:
1) не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком України на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій;
2) застосовуються з урахуванням установлених Національним банком України за поданням Кабінету Міністрів України відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" винятків та (або) особливостей для окремих товарів та (або) галузей економіки.
Згідно з пунктом 14-4 постанови Національного банку України від 24.02.2022 № 18 розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 14-2 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні.
Порядок здійснення банком валютного нагляду за дотриманням його клієнтами-резидентами (крім банків) установлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів та порядок інформування банком Національного банку про дотримання клієнтами-резидентами (крім банків) та банком граничних строків розрахунків встановлює Інструкція про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затверджена постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 7 (далі – Інструкція № 7).
Відповідно до пункту 2 Інструкції № 7 вимоги цієї Інструкції поширюються на операції з експорту та імпорту товарів, на які Національним банком встановлені граничні строки розрахунків, з урахуванням установлених Національним банком за поданням Кабінету Міністрів України винятків та (або) особливостей для окремих товарів, та (або) галузей економіки та мінімальних граничних сум операцій, на які поширюються встановлені Національним банком граничні строки розрахунків.
Пунктом 3 Інструкції № 7 встановлено, що у цій Інструкції для цілей здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: 
4) день виникнення порушення - перший день після закінчення встановленого Національним банком граничного строку розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів або строку, установленого відповідно до раніше виданих за цією операцією висновків;
6) здійснення поставки за операцією з імпорту товару - оформлення визначених у цій Інструкції типів митних декларацій (у разі ввезення продукції на територію України, якщо така продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або виконання нерезидентом усіх зобов`язань щодо поставки відповідно до договору (в інших випадках);
7) митна декларація - митна декларація, оформлена в установленому законодавством України порядку (далі - МД);
8) реєстр МД - електронний реєстр увізних або вивізних МД, що подається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.
Згідно з пунктом 6 Інструкції № 7 банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за:
2) операцією резидента з імпорту товарів, якщо на дату оплати резидентом товару [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] нерезидентом не була здійснена поставка за операцією з імпорту товару з оформленням типів МД, зазначених у підпункті 3 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, та відображенням інформації про таке оформлення у реєстрі МД, або документів, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, або в банку немає інформації про здійснення поставки за такою операцією;
3) імпортною операцією резидента, якщо на дату оплати резидентом продукції [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] імпортна операція без увезення продукції на територію України не була завершена або в банку немає інформації про завершення імпортної операції без увезення продукції на територію України.
Банк перевіряє операції, не зазначені в підпунктах 1 - 3 пункту 6 розділу II цієї Інструкції, під час настання події (переказу резидентом коштів на користь нерезидента, надходження від нерезидента коштів на користь резидента, отримання реєстру МД за відповідною операцією) і надалі банк не здійснює за ними валютний нагляд щодо дотримання резидентом граничного строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів згідно з вимогами цієї Інструкції.
Відповідно до пункту 7 Інструкції № 7 банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати:
1) оформлення МД типу ЕК-10 “Експорт”, ЕК-11 “Реекспорт” на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;
2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.
Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.
Згідно з пунктом 9 Інструкції № 7 банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків:
3) у разі імпорту продукції, яка ввозиться в Україну, - після отримання інформації з реєстру МД про здійснення поставки за імпортною операцією з оформленням МД типу IM-40 “Імпорт”, IM-41 “Реімпорт”, ІМ-51 “Переробка на митній території”, IM-72 “Безмитна торгівля”, IM-75 “Відмова на користь держави”, IM-76 “Знищення або руйнування” (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або після пред`явлення резидентом документа (крім МД), який використовується для митного оформлення продукції (якщо на продукцію, що імпортується, згідно із законодавством України не оформляється МД).
Пунктом 10 Інструкції № 7 передбачено, що банк, крім підстав, передбачених у пункті 9 розділу III цієї Інструкції, має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності:
2) повідомлення інших банків/ліквідаторів банків/уповноважених осіб ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації/юридичних осіб, які утворилися внаслідок ліквідації банків за рішенням власників, про надходження реєстру МД за цією операцією резидента (у повідомленні зазначаються номер і дата реєстру, уся наявна в реєстрі інформація про операцію резидента, а також вартість продукції в тій частині, у якій відомості передаються банку);
3) повідомлення митного органу, засвідченого підписом його керівника (заступника керівника), а також засвідченої в установленому відповідно до законодавства України порядку копії ввізної МД, що отримані на письмовий запит резидента (для завершення здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за операцією з імпорту товару в разі зміни умов бартерного договору, що передбачає заміну зобов`язань резидента з постачання товару на зобов`язання щодо оплати товару нерезидентові повністю або частково в грошовій формі);
7) повідомлення від органу валютного нагляду, що здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства, про те, що немає порушень граничних строків розрахунків за операцією резидента з експорту, імпорту товарів, про яку банком надавалась інформація Національному банку згідно з підпунктом 1 пункту 25 розділу IV цієї Інструкції.
В спірному випадку, податкове повідомлення-рішення № 034642/0707 від 30.12.2025 про застосування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 269568,82 грн. прийнято ГУ ДПС в Івано-Франківській області на підставі висновків акту перевірки №26865/09-19-07-07/41265670 від 04.12.2025 про порушення позивачем вимог статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» при здійсненні розрахунків по імпортному контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 з нерезидентом «DMV Petrol Ltd» (Болгарія).
Щодо доводів представника позивача про те, що контролюючий орган провів позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "ЮБМ ТРЕЙДИНГ" поза межами 1095 денного строку, а тому висновки, викладені в акті перевірки №26865/09-19-07-07/41265670 від 04.12.2025, є протиправними, то суд звертає увагу на таке.
Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 сформовано висновок, згідно якого у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Отже, з огляду на вказану правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо можливості оскарження до адміністративного суду наказів на проведення перевірок можна дійти висновку про те, що платник податків вправі оскаржити до суду наказ на проведення відповідної перевірки як акт індивідуальної дії, і такий спосіб захисту його права буде ефективним, лише в тому випадку, коли контролюючий орган не був допущений до проведення перевірки на підставі такого наказу та, відповідно, не приймав рішень за наслідками такої перевірки. У випадку, якщо за наслідками податкової перевірки, контролюючим органом прийнято відповідні рішення, то наказ на проведення перевірки, вичерпав свою дію застосуванням, а отже, не може бути предметом окремого судового позову. Належним ефективним захистом платника податків в такому випадку є оскарження рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, зокрема, з підстав неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки.
Як встановлено судом вище, посадові особи Головного управлінням ДПС в Івано-Франківській області були допущені позивачем до проведення перевірки. Зважаючи на вказані обставини, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного суду у справі № 816/228/17, суд дійшов висновку, що наказ № 2869-п від 20.11.2025 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "ЮБМ ТРЕЙДИНГ" вичерпав свою дію, а отже, не може бути предметом судового позову. 
Водночас, суд звертає увагу на те, що окремі дефекти оформлення наказів про призначення податкової перевірки, зокрема відсутність або неповнота інформації, відомостей та інших даних щодо її організації і проведення, у спірному випадку (за умови дослідження і встановлення судом при розгляді справи про наявність таких підстав) не можуть слугувати єдиною, самостійною і як наслідок достатньою підставою для визнання оскаржуваних наказів протиправними.
При вирішенні судами вимог про протиправність дій контролюючого органу по проведенню документальної виїзної перевірки встановленню підлягають, зокрема, обставини щодо допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу (дотримання вимог, визначених пунктом 81.1. статті 81 Податкового кодексу України), чи не порушено право платника податків бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення з питань, що виникають під час такої перевірки, право ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом тощо.
Так, в акті перевірки №26865/09-19-07-07/41265670 від 04.12.2025 зазначено, що з направленнями на проведення перевірки ознайомлено платника податків під підпис 21.11.2025 з наданням копії наказу про проведення перевірки директора ТОВ "ЮБМ ТРЕЙДИНГ" Анталик І.О. Перевірку проведено з відома директора ТОВ "ЮБМ ТРЕЙДИНГ" Анталик І.О. (а.с. 85).
Окрім цього, позивач скористався правом на подання заперечення № 17/12/25 від 17.12.2025, до якого долучило: Лист від 09.12.2025 року №09-12; Аркуш коригування митної декларації від 25.03.2025 12:28:57 № 25UA903200002052U9; Аркуш коригування митної декларації від 31.03.2025 11:55:18 № 25UA903200002255U0; Бухгалтерська довідка від 11.12.2025 року (а.с. 24-49).
Таким чином, за умови дотримання можливості позивача ознайомитися із актом перевірки та факт подання заперечення на такий акт перевірки, відсутні підстави вважати, що відповідач під час призначення і проведення перевірки позивача допустив порушення, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що строки давності та їх застосування визначені в статті 102 ПК України.
Так, відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).
У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.
В спірному випадку, контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» при здійсненні розрахунків по імпортному контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 з нерезидентом «DMV Petrol Ltd» (Болгарія). З огляду на те, що з моменту виникнення правовідносин між ТОВ "ЮБМ ТРЕЙДИНГ" та нерезидентом «DMV Petrol Ltd» (Болгарія) на підставі контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 не минуло 1095 днів, контролюючий орган правомірно здійснив перевірку таких правовідносин, тобто в межах визначеного Податковим кодексом України строку 1095 днів. При цьому, також не завершився строк для нарахування пені 1095 днів, який обраховується з дня вчинення відповідного правопорушення.
Щодо правильності винесення податкового повідомлення-рішення № 034642/0707 від 30.12.2025 про застосування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 269568,82 грн., то суд вказує на таке.
ГУ ДПС в Івано-Франківській області в акті перевірки №26865/09-19-07-07/41265670 від 04.12.2025 дійшла висновку про порушення позивачем вимог статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» при здійсненні розрахунків по імпортному контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 з нерезидентом «DMV Petrol Ltd» (Болгарія), оскільки на виконання умов Контракту ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» перераховано грошові кошти нерезиденту «DMV Petrol Ltd» (Болгарія) у загальній сумі 36712,50 дол. США, а саме: 04.03.2025 в сумі 18937,50 дол. США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті або банківських металах № 2 від 03.03.2025 (а.с. 46); 10.03.2025 в сумі 17775,00 дол. США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті або банківських металах № 5 від 10.03.2025 (а.с. 47). Водночас, ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» не оформляло митні декларації по контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 з нерезидентом «DMV Petrol Ltd», що, на думку контролюючого органу, свідчить про невиконання нерезидентом «DMV Petrol Ltd» своїх зобов`язань перед ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ».
Як встановлено судом вище, виконання умов контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025, укладеного між ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» та нерезидентом ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ», стосується здійснення поставки за операцією з імпорту товару, а саме палива, яке мало бути ввезено на територію України та підлягало митному оформленню.
Так, згідно з підпунктом 2 пункту 6 Інструкції № 7 банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за операцією резидента з імпорту товарів, якщо на дату оплати резидентом товару [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] нерезидентом не була здійснена поставка за операцією з імпорту товару з оформленням типів МД, зазначених у підпункті 3 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, та відображенням інформації про таке оформлення у реєстрі МД, або документів, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, або в банку немає інформації про здійснення поставки за такою операцією.
Таким чином, ключовим моментом для встановлення факту порушення граничних строків розрахунків за операцією резидента з імпорту товарів є нездійснення нерезидентом поставки за операцією з імпорту товару з оформленням типів митної декларації.
Суд звертає увагу на те, що контролюючий орган не заперечує факт поставки палива на територію України, передбаченого контрактом №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025, що також підтверджується митними деклараціями №25UA903200002052U9 від 25.03.2025 та №25UA903200002255U0 від 31.03.2025.
Так, з огляду на зміст митних декларацій №25UA903200002052U9 від 25.03.2025 та №25UA903200002255U0 від 31.03.2025, в них міститься інформація, що дає змогу ідентифікувати не лише товар (паливо), але й реквізити контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025, на виконання якого здійснено поставку товару (палива) на територію України.
Щодо доводів відповідача про те, що ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» не оформляло митні декларації по контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 з нерезидентом «DMV Petrol Ltd», то суд вказує на таке.
В митній декларації №25UA903200002052U9 від 25.03.2025 зазначено: в графі 8 «Вантажоодержувач» ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» код 0045838437, 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 67/1, офіс 307; в графі 9 «Особа відповідальна за фінансове врегулювання» ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» (а.с. 48). 
Також в митній декларації в митній декларації №25UA903200002255U0 від 31.03.2025 зазначено: в графі 8 «Вантажоодержувач» ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» код 0045838437, 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 67/1, офіс 307; в графі 9 «Особа відповідальна за фінансове врегулювання» ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» (а.с. 49). 
З огляду на те, що в графі 9 митних декларацій №25UA903200002052U9 від 25.03.2025 та №25UA903200002255U0 від 31.03.2025 зазначено як особу відповідальну за фінансове врегулювання» - ТОВ «ЮБМ ОЙЛ», а не ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ», контролюючий орган дійшов висновку, що позивач не має відношення до поставки товару (палива) на територію України по контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025.
Водночас, суд звертає увагу на те, що до графи 44 МД №25UA903200002052U9 від 25.03.2025 автоматизованої інформаційної системи митних органів прикріплені наступні документи: Договір комісії №1 від 06.03.2025 (а.с. 42); Договір про надання послуг з перевезення вантажів від 28.02.2025; Довідка про транспортні витрати №703/2025 від 07.03.2025; Експедиційна бележка від 07.03.2025 CMR; Акт приймання-передачі товару №1 від 25.03.2025.
Також до графи 44 МД №25UA903200002255U0 від 31.03.2025 автоматизованої інформаційної системи митних органів прикріплені наступні документи: Договір комісії №2 від 10.03.2025 (а.с. 43); Договір про надання послуг з перевезення вантажів №11032025 від 11.03.2025; Довідка про транспортні витрати №18-03/2025 від 18.03.2025; Експедиційна бележка №000005915 від 18.03.2025; CMR від 19.03.2025; Акт приймання-передачі товару (ПММ) №2.
Зміст вищевказаних документів дають змогу встановити суть господарських операцій з придбання товару (палива) в нерезидента «DMV Petrol Ltd» (Болгарія) та подальшу передачу такого товару (палива) до ТОВ «ЮБМ ОЙЛ».
Так, між ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» як Комітентом, та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» як Комісіонер, укладено Договір комісії №1 від 06.03.2025, згідно якого Комісіонер зобов`язується за дорученням, за рахунок Комітента і для Комітента закупити і поставити товар (а.с. 42).
Відповідно до пункту 1.2 Договору комісії №1 від 06.03.2025 характеристика товару: вид: дизельне пальне ULSD 10ppm, кількість товару: 25 тон, орієнтована ціна товару: 838000,00 грн, що еквівалентна 20000,00 доларів США. Загальна вартість товару не повинна перевищувати 1300000,00 грн., що еквівалентна 31026,25 доларів США, за курсом НБУ на дату митного оформлення.
Згідно з пунктом 1.3 Договору комісії №1 від 06.03.2025 товар, придбаний Комісіонером за рахунок Комітента, є власністю Комітента.
Пунктом 2.1 Договору комісії №1 від 06.03.2025 передбачено, що Комісіонер за дорученням та за рахунок Комітента зобов`язується здійснити наступні дії: здійснити пошук осіб (як на території України, так і за її межами), які можуть здійснювати поставку товару згідно характеристик, встановлених в п.1.2 Договору; укласти необхідні договори з третіми особами, в т.ч. зовнішньоекономічний договір для організації поставки товару для Комітента; замовити транспорт та організувати доставку товару до митної території України; нести відповідальність за доставку товару, всі ризики його випадкової загибелі і псування; нести відповідальність за виконання постачальником зовнішньоекономічного договору, укладеного з ним за дорученням Комітента; перерахувати на рахунок відповідного постачальника товару грошові кошти за товар.
Відповідно до пункту 2.2 Договору комісії №1 від 06.03.2025 Комітент зобов`язується: компенсувати Комісіонеру вартість придбання для Комітента товару та всі витрати, понесені Комісіонером у зв`язку з виконанням доручення за цим Договором, в тому числі сплатити комісійну винагороду за виконання Комісіонером доручення Комітента за цим Договором; самостійно і за власний рахунок здійснити митне оформлення товару та сплатити всі необхідні податки, збори та інші необхідні платежі.
Також, між ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» як Комітентом, та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» як Комісіонер, укладено Договір комісії №2 від 10.03.2025, згідно якого Комісіонер зобов`язується за дорученням, за рахунок Комітента і для Комітента закупити і поставити товар (а.с. 43).
Предмет, характеристики товару, обов`язки сторін за Договором комісії №2 від 10.03.2025, такі ж самі як і в Договорі комісії №1 від 06.03.2025.
Загальні принципи підприємницької діяльності, сформульовані у статті 44 Господарського кодексу України, відповідно до якої підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.
Наведений вище принцип вільного вибору і самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, перш за все, встановлює можливість для суб`єктів підприємницької діяльності України підтримувати відносини з іноземними суб`єктами господарської діяльності з урахуванням положень Конституції та законів України, а також міжнародних норм і правил. 
Правове регулювання такої діяльності, а також обмеження щодо її здійснення встановлені Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність».
Відповідно до статті 1 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” зовнішньоекономічний договір (контракт) – це домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” усі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України "Про валюту і валютні операції".
Водночас статтею 3 Цивільного кодексу України встановлено свободу договору, яка є однією з головних загальних засад цивільного законодавства. Згідно зі статтею 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, не передбачений цивільним законом, урегулювати у передбаченому законом договорі свої відносини, не врегульовані ним, а також відступити від положень закону і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно статті 627 Цивільного кодексу України встановлює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні змісту такого договору, а стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає можливість укладення змішаних договорів, що складаються з елементів різних договорів.
Свобода укладення договору полягає у можливості вступу в договірні відносини на основі внутрішнього волевиявлення їх потенційного суб`єкта, тобто сторони договору. В основі такого волевиявлення повинна знаходитися юридично неушкоджена автономна воля сторони, яка полягає в її бажанні до настання правових наслідків, що можуть бути досягнуті шляхом вступу у відповідні договірні відносини. Таким чином, що в структурі автономної волі сторони первинним є саме бажання досягти певних правових наслідків (відповідно, і економічних результатів), а бажання укласти конкретний договір має вторинний характер, оскільки вступ у договірні відносини здійснюється не заради нього як такого, а є інструментом реалізації стороною своїх інтересів.
З огляду на вищевказані положення, за умови досягнення економічних наслідків укладеного зовнішньоекономічного договору, зазначення в митних деклараціях №25UA903200002052U9 від 25.03.2025 та №25UA903200002255U0 від 31.03.2025 як особу відповідальну за фінансове врегулювання» - ТОВ «ЮБМ ОЙЛ», а не ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ», не спростовує факту виконання умов контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025.
Щодо доводів відповідача про те, що Договори комісії №1 від 06.03.2025 та №2 від 10.03.2025 укладено після укладення Контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 між ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» та DMV Petrol Ltd (Болгарія), а також платіж в сумі 18937,50 доларів США здійснено 04.03.2025, що не відповідає договору комісії №1 від 06.03.2025, Акти приймання-передачі від 25.03.2025 №1 та № 2 не відповідає договорам комісії, а саме згідно договорів комісії №1 та № 2 ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» виступає як Комітент та ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» виступає як Комісіонер, а не Покупець та як Постачальник, то представник позивача вважає зазначені в таких договорах комісії дати їх укладення технічними помилками.
Так, позивачем 11.12.2025 складено бухгалтерську довідку щодо виправлення технічних помилок у первинних документів та уточнення дат і характеру розрахунків, згідно якої зазначено, що платежі 04.03.2025 – 18937,50 доларів США, 10.03.2025 – 17775,00 доларів США, є авансовими виплатами комісіонера в межах виконання договорів комісії та не є самостійним імпортними розрахунками у розумінні ст. 13 Закону № 2473-VІІІ. В актах приймання-передачі № 1 та № 2 допущено технічні помилки, а саме неправильно зазначено сторони замість «Комітент» та «Комісіонер» вказано «Покупець» та «Продавець». В договорі №1 комісії від 06.03.2025 помилково вказано дату 06.03.2025, замість вірної дати 04.03.2025. В акті приймання-передачі № 1 від 25.03.2025 не вірно здійснено посилання на договір та здійснено посилання та договір комісії № 1 від 06.03.2025, замість договору № 1 від 04.03.2025. В акті № 2 здійснено посилання на договір комісії № 1 від 06.03.2025, замість договору комісії № 2 від 10.03.2025 (а.с. 32).
09.12.2025 з метою приведення митних декларацій у відповідність до встановлених вимог, ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» звернулося до митного брокера, яким здійснювалось митне оформлення за договорами комісії, з проханням привести у відповідність митні декларації від 25.03.2025 № 25UA903200002052U9 та від 31.03.2025 № 25UA903200002255U0 (а.с. 35). 
Митним брокером перевірено правильність заповнення відповідних граф митних декларацій та внесено зміни, зокрема, до граф 9 митних декларації шляхом подання відповідних Аркушів коригування. 
Так, згідно аркушу коригування митної декларації від 25.03.2025 12:28:57 № 25UA903200002052U9 та аркушу коригування митної декларації від 31.03.2025 11:55:18 № 25UA903200002255U0 відкориговано графу 9 «Особа відповідальна за фінансове врегулювання» та зазначено ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» (а.с. 33-34).
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. 
Ведення бухгалтерського обліку, який є підставою для податкового обліку, регламентується Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " від 16.07.99 № 996-XIV (далі – Закон № 996-XIV) та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за №168/704.
Для цілей цього Закону № 996-XIV терміни вживаються у такому значенні:
- активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому;
- бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень;
- господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;
- первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно частини першої статті 2 Закону № 996-XIV цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.
Згідно з частинами першою та другою статті 3 Закону № 996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 4 Закону № 996-XIV передбачено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципі повного висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Частиною другою визначено, що первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:
назву документа (форми);
дату складання;
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону № 996-XIV інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.
Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.
Суд звертає увагу на те, що в разі подання платником податків первинних документів контролюючому органу, спростування їх достовірності покладається саме на цього суб`єкта владних повноважень, який на підставі належним чином зафіксованих та документально підтверджених фактів повинен довести не здійснення таких операцій. Доказування суб`єктом владних повноважень таких обставин не може ґрунтуватися на припущеннях щодо певних обставин.
Так, Верховний Суд у постановах від 02.10.2019 у справі № 820/20933/14, від 05.11.2019 у справі № 817/3736/14, від 15.10.2020 у справі № 826/7614/15 звернув увагу, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, або є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом, а також якщо встановлено протиправну поведінку контрагента та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.
При цьому про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, у тому числі і наявність таких обставин: відсутність первинних документів обліку, недоліки в їх заповненні, відсутність економічної доцільності проведення відповідних господарських операцій, неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, та інші обставини, які можуть свідчити про вчинення операцій, що не мають на меті досягнення позитивного економічного ефекту, натомість мають на меті отримання неправомірної вигоди, у тому числі преференцій з боку держави (податковий кредит).
Суд зазначає, що кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, свідчить на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій та при оцінці обґрунтованості заявленої платником податків податкової вигоди суд має оцінити обставини вчинення відповідних господарських операцій в їх сукупності та дослідити фактичні правовідносини учасників операцій, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій, встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності. При цьому також необхідно враховувати, що первинні документи мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами.
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду та з огляду на положення статті 90 КАС України обставини підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, причому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності з встановленими обставинами мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.
Крім того, при вирішенні податкових спорів Суд враховує презумпцію добросовісності платника податків за якою передбачається економічна виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.
Згідно доктрини реальності господарської операції, яка застосовується у судовій практиці Верховного Суду, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.
Нормами Податкового кодексу України презюмується вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції.
Такі висновки Верховного Суду підтверджені й в подальшій практиці касаційного суду (постанова від 30.06.2025 за результатом розгляду справи № 280/886/23).
В спірному випадку, недоліки первинних документів, про які зазначив контролюючий орган, не спростовують факт виконання нерезидентом «DMV Petrol Ltd» (Болгарія) контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 з постачання на територію України палива.
Контролюючий орган самостійно підтвердив факт отримання такого палива ТОВ «ЮБМ ОЙЛ». 
Так, згідно даних податковий блок: Єдине вікно подання електронної звітності ТОВ «ЮБМ ОЙЛ» вказано власником товару зареєстровано МД №25UA903200002052U9 від 25.03.2025 в сумі 18334,34 дол. США та включено в Декларацію з податку на додану вартість в рядок 11.1 ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою суму ПДВ сплачену митним органам в сумі 219080,31 грн. (графа 47 МД №25UA903200002052U9 від 25.03.2025 код платежу 028 ПДВ). 
Згідно даних податковий блок: Єдине вікно подання електронної звітності (Архів електронної звітності). Реєстр операцій СЕА ПДВ ТОВ «ЮБМ ОЙЛ», як власником товару зареєстровано МД №25UA903200002255U0 від 31.03.2025 в сумі 17595,49 дол. США та включено в Декларацію з податку на додану вартість в рядок 11.1 ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою суму ПДВ сплачену митним органам в сумі 210039,77 грн. (графа 47 МД №25UA903200002255U0 від 31.03.2025 код платежу 028 ПДВ).
Таким чином, нерезидент «DMV Petrol Ltd» (Болгарія) своєчасно виконав умови контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 з постачання на територію України палива, за яке ТОВ «ЮБМ ТРЕЙДИНГ» перерахувало грошові кошти нерезиденту «DMV Petrol Ltd» (Болгарія) у загальній сумі 36712,50 дол. США, а саме: 04.03.2025 в сумі 18937,50 дол. США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті або банківських металах № 2 від 03.03.2025 (а.с. 46); 10.03.2025 в сумі 17775,00 дол. США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті або банківських металах № 5 від 10.03.2025 (а.с. 47).
З огляду на зміст частини п`ятої статті 13 Закону № 2473-VІІІ відповідальність за порушення резидентами строку розрахунків у вигляді нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми вартості недопоставленого товару, виникає лише за наявності порушення резидентами строку розрахунків, тобто у разі недопоставлення товару або надходження такого товару із порушеннями строків.
В спірному випадку, товар (паливо) на виконання умов контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025 надійшов на територію України від нерезидента «DMV Petrol Ltd» (Болгарія) в межах визначених строків розрахунків, а тому відсутні підстави для нарахування позивачу пені за порушення строку розрахунків за операціями з імпорту.
Податковий кодекс України не містить визначення поняття «вина», однак умови за яких платник податку вважається винним наведені у статті 112 цього Кодексу та полягають у тому, що особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Умовами, які визначають вину особи, у розумінні статті 112 Податкового кодексу України є:
- встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання;
- доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак невжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи у вчинені податкового правопорушення.
Тобто, факт вини особи - платника податку має бути доведеним контролюючим органом.
В спірному випадку поставка товару (палива) здійснено нерезидентом згідно умов контракту №214-S/11.02.2025 від 11.02.2025.
Підсумовуючи, суд вважає, що Головне управління ДПС в Івано-Франківській області не доведено наявності в нього передбачених статтею 13 Закону № 2473-VІІІ правових підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення № 034642/0707 від 30.12.2025 про застосування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 269568,82 грн. 
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
При цьому, згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі “Компанія “Вестберґа таксі Актіеболаґ” та Вуліч проти Швеції” Суд визначив, що “…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління”.
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області не довело суду правомірність податкового повідомлення-рішення № 034642/0707 від 30.12.2025 про застосування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 269568,82 грн.
Отже, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області прийняло податкове повідомлення-рішення № 034642/0707 від 30.12.2025 безпідставно та необґрунтовано, а тому його потрібно скасувати. 
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБМ ТРЕЙДИНГ" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області належить задовольнити повністю.
Частина першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБМ ТРЕЙДИНГ" сплачений судовий збір в розмірі 4043,53 грн. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області № 034642/0707 від 30.12.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20, код ЄДРПОУ 43968084) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБМ ТРЕЙДИНГ" (76019, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, буд. 2-Б, каб. 26, код ЄДРПОУ 41265670) сплачений судовий збір в розмірі 4043 (чотири тисячі сорок три) грн. 53 коп. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б.