ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2026 р. Справа№ 910/10188/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Ходаківської І.П.
суддів: Демидової А.М. 
Владимиренко С.В. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.
за участю представників:
від позивача: Бурлаку Т. О. (в режимі відеоконференції)
від відповідача: Брящей Р. І. (у залі судового засідання)
від третьої особи: Бойко К. О. (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ"
на рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2026 (повний текст рішення складено та підписано: 20.03.2026)
у справі № 910/10188/25 (суддя Привалов А. І.)
за позовом Державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ"
за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Південного офісу Держаудитслужби
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 3 354 452,77 грн

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2025 року Державне підприємство "Ізмаїльський морський торговельний порт" (ДП "ІЗМ МТП") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Трейд Енерджі" (ТОВ "Євро Трейд Енерджі") про визнання недійсними та скасування додаткових угод № 2 від 23.09.2021, № 3 від 13.10.2021, № 4 від 29.10.2021, № 5 від 16.11.2021, № 6 від 23.11.2021 та № 7 від 24.12.2021 до договору № 6 про постачання електричної енергії від 22.03.2021, укладеного між Державним підприємством "Ізмаїльський морський торговельний порт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Трейд Енерджі", а також про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Трейд Енерджі" на користь Державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт" безпідставно отриманих коштів у розмірі 3 354 452,77 грн як наслідок недійсності зазначених додаткових угод.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оспорюваними додатковими угодами безпідставно було збільшено ціну за товар та відповідно зменшено обсяг його закупівлі, що суперечить нормам Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що положення пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" допускають неодноразове збільшення ціни за одиницю електричної енергії в межах 10 % при кожній зміні, а не лише в межах 10 % від початкової ціни договору за весь строк його дії, що відповідало наявним на час виникнення спірних правовідносин роз`ясненням уповноважених органів, а укладення та виконання сторонами спірних додаткових угод виключає можливість стягнення сплачених коштів на підставі статті 1212 ЦК України, оскільки у разі визнання таких угод недійсними мають застосовуватися наслідки недійсності правочину у вигляді двосторонньої реституції.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.03.2026 у справі № 910/10188/25 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсними додаткові угоди № 2 від 23.09.2021, № 3 від 13.10.2021, № 4 від 29.10.2021, № 5 від 16.11.2021, № 6 від 23.11.2021, № 7 від 24.12.2021 до Договору № 6 про постачання електричної енергії від 22.03.2021, укладеного між Державним підприємством Ізмаїльський морський торговельний порт та Товариством з обмеженою відповідальністю ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" на користь Державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт" безпідставно отримані кошти в розмірі 3 354 452,77 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 52 365,44 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки передбачене пунктом 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" обмеження у 10 % є максимальним лімітом зміни ціни, визначеної договором, незалежно від кількості додаткових угод, а внесення змін до договору про закупівлю допускається лише за умови належного документального підтвердження коливання ціни товару на ринку.

При цьому, оцінюючи надані відповідачем докази на підтвердження коливання ціни товару на ринку, суд першої інстанції зазначив, що довідки ДП "Держзовнішінформ", які стали підставою для збільшення вартості електричної енергії за договором, не підтверджують такого коливання, оскільки містять лише інформацію про діапазон цін та не містять відомостей про ринкову вартість електричної енергії на момент укладення договору, що унеможливлює порівняння рівня цін та встановлення факту їх зміни. Суд також вказав, що зазначені довідки мають довідково-інформаційний характер, фактично дублюють дані ДП "Оператор ринку" та не відображають об`єктивної динаміки цін на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про недотримання сторонами вимог законодавства при внесенні змін до істотних умов договору, у зв`язку з чим визнав недійсними додаткові угоди № 2– 7 до Договору № 6 від 22.03.2021.

Крім того, встановивши факт переплати, що виникла внаслідок неправомірного збільшення ціни електричної енергії та зменшення обсягів її постачання за оспорюваними додатковими угодами, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення з відповідача 3 354 452,77 грн надмірно сплачених коштів.

Суд першої інстанції також відхилив заяву відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, зазначивши, що строк позовної давності позивачем не пропущено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" 31.03.2026 (через систему "Електронний суд") звернулось безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2026 у справі № 910/10188/25 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, на думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання недійсними та скасування спірних додаткових угод, оскільки, на його думку, обмеження, передбачені Законом України "Про публічні закупівлі", а саме у 10 %, застосовуються до кожного окремого випадку збільшення ціни, а не до загального строку дії договору. При цьому апелянт вважав, що на сьогодні судова практика щодо застосування положень статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" є неоднозначною, неусталеною та має різну варіативність її застосування. Зокрема, за наявності окремих думок до постанови Великої Палати Верховного Суду, якою вирішувалося питання застосування 10 % обмеження зміни ціни за статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а також законопроєктів, спрямованих на інше тлумачення зазначеної норми, апелянт вважав практику її застосування неоднозначною.

При цьому апелянт посилався на роз`яснення Мінекономіки від 24.11.2020, яким зазначалося про можливість зміни ціни публічного договору на 10 % від останньої зміни такої ціни та кількості. Також апелянт вважав, що правомірність оспорюваних додаткових угод підтверджується прийнятою постановою Кабінету Міністрів від 12.10.2022 № 1178, якою, зокрема, внесено зміни до Закону України "Про публічні закупівлі".

При цьому апелянт зазначив, що коливання цін на ринку підтверджено ним належними та допустимими доказами.

Крім того, на думку апелянта, у випадку задоволення позовних вимог про визнання недійсними укладених додаткових угод, наслідком має бути застосування реституції, а не стягнення з нього суми коштів, на яку була збільшена ціна договору відповідними додатковими угодами.

Апелянт зазначив, що при вирішенні даного спору суд мав застосувати принцип естопелю, оскільки відповідач, підписуючи додаткові угоди, мав справедливі очікування на законність цих додаткових угод, оскільки зі сторони позивача вони підписані посадовими особами, які мали діяти добросовісно. При цьому апелянт вважав, що звернення позивача з даним позовом за умови підписання оскаржуваних додаткових угод його посадовими особами свідчить про недобросовісність та непослідовність дій позивача, який таким чином перекладає відповідальність зі своїх посадових осіб на відповідача. А відтак, апелянт вважав, що є добросовісним набувачем грошових коштів. 

Також апелянт відмітив, що додатковою угодою № 7 від 24.12.2021 до договору № 6 про постачання електричної енергії від 22.03.2021 ціна за електроенергію не змінювалася та залишалася на рівні, визначеному додатковою угодою № 6 від 23.11.2021, а відтак відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2026 апеляційну скаргу у справі № 910/10188/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Ходаківська І.П. - головуючий суддя, судді: Демидова А.М., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 78 548,15 грн.

15.04.2026 через систему "Електронний суд" на адресу суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з доданими до неї докази сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 19.05.2026.

01.05.2026 позивач через підсистему "Електронний суд" подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін.

Позивач зазначив, що доводи апелянта про правомірність збільшення ціни за одиницю товару більш ніж на 10 % від початкової ціни є безпідставними та спростовуються усталеною практикою Верховного Суду. Так, на думку позивача, хибним є твердження апелянта про те, що обмеження у 10 % застосовується до кожного окремого випадку збільшення ціни, а не до всього строку дії договору.

При цьому позивач зазначив, що роз`яснення Міністерства економіки України мають рекомендаційний характер та не є правовстановлюючими документами, тим більше що практика Верховного Суду має вищу юридичну силу для правозастосування. Крім того, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження коливання цін на ринку.

Позивач заперечив твердження апелянта про застосування реституції у випадку визнання недійсними додаткових угод, якими було змінено ціну за одиницю товару, оскільки їх недійсність не тягне за собою визнання недійсним основного договору.

Щодо заборони суперечливої поведінки позивач зазначив, що договір є двостороннім, а саме відповідач ініціював внесення змін до нього та був обізнаний із вимогами чинного законодавства на момент укладення спірних додаткових угод, що, у тому числі, виключає порушення його прав як добросовісного набувача. Позивач також зазначив, що суд правомірно визнав недійсною додаткову угоду № 7, оскільки визначені в ній ціна за одиницю товару та обсяг поставки ґрунтуються на положеннях додаткової угоди № 6, яку суд попередньо визнав недійсною.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1444/26 від 15.05.2026 у справі № 910/10188/25, у зв`язку із перебуванням судді Євсікова О.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці 19.05.2026, призначено повторний автоматизований розподіл.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2026 у справі № 910/10188/25 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" прийнято до провадження у визначеному складі суду та призначено її розгляд на 03.06.2026.

18.05.2026 апелянт через підсистему "Електронний суд" подав клопотання про зупинення провадження у даній справі до ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі № 3-78/2026(178/26) за конституційною скаргою ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Апелянт вважав, що, оскільки позовні вимоги у даній справі ґрунтуються на порушенні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", то у випадку визнання зазначеної норми неконституційною рішення у даній справі буде ухвалено на підставі норми, яка втратила чинність.

26.05.2026 позивач через підсистему "Електронний суд" подав заперечення на клопотання про зупинення провадження у даній справі, посилаючись на відсутність об`єктивної неможливості її розгляду до ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі № 3-78/2026(178/26), оскільки наявні у справі докази є достатніми та дозволяють встановити й оцінити обставини, що є предметом судового розгляду. Позивач зазначив, що доки закон не визнаний неконституційним у встановленому порядку, він вважається таким, що відповідає Конституції України, та підлягає застосуванню. За таких умов зупинення провадження призведе до порушення принципу розумності строків розгляду справи, тоді як процесуальним законом передбачено право на перегляд судового рішення за виключними обставинами.

28.05.2026 третя особа через підсистему "Електронний суд" подала заперечення на клопотання про зупинення провадження у даній справі, посилаючись на те, що рішення, яке буде ухвалене за результатами розгляду конституційної скарги ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", не матиме ретроспективної дії щодо спірних правовідносин. Так, відповідно до статті 152 Конституції України закон або його окремі положення втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2026 задоволено клопотання представників позивача, третьої особи про їх участь в судовому засіданні у справі № 910/10188/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та повідомлено учасників справи, що судові засідання у даній справі відбудуться в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2026 відкладено розгляд справи до 10.06.2026.

У судове засідання 10.06.2026 представники сторін з`явилися.

У судовому засіданні 10.06.2026 колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотанні про зупинення провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

При цьому колегія суддів зазначає, що розгляд Конституційним Судом України конституційної скарги ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не впливає на обсяг та достатність наявних у даній справі доказів, які дозволяють встановити й оцінити обставини, що входять до предмета доказування, та вирішити спір по суті.

Також, колегія суддів зазначає, що згідно статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У постанові від 18.11.2020 у справі № 4819/49/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що аналіз норм розділу ХІІ Конституції України ("Конституційний Суд України") та Закону України "Про Конституційний Суд України" дає підстави дійти висновку про те, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини є триваючими і виникли до ухвалення рішення Конституційного Суду України, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення Конституційного Суду України. Тобто рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення. Встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого припису, застосованого (не застосованого) судом під час вирішення справи, має значення, насамперед, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення подібних справ, а не як підстава для перегляду справи з ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням.

Відтак, з огляду на перспективну дію рішень Конституційного Суду України, можливе ухвалення рішення за результатами розгляду конституційної скарги ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" не матиме ретроспективного впливу на спірні правовідносини у даній справі та не створює об`єктивної неможливості її розгляду по суті.

У судовому засіданні представник відповідача просив апеляційну скаргу задовольнити, а представники позивача та третьої особи — відмовити у її задоволенні.

Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права при вирішенні позову, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, За результатами проведеної закупівлі у порядку, визначеному Законом України "Про публічні закупівлі", між ДП "ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ" (за договором - Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" (за договором Постачальник) було укладено Договір про постачання електричної енергії № 6 від 22.03.2021, за умовами якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує вартість використаної (купованої) електричної енергії.

Згідно з п. 2.3 Договору, очікуваний загальний обсяг споживання електричної енергії визначається сторонами в Договорі (Додаток 3).

У Додатку 3 до Договору визначено, що очікуваний загальний обсяг споживання електричної енергії становить 9 105 000 кВт*год.

Умовами п. 3.1 Договору передбачено, що початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в Заяві, яка є Додатком 1 до цього Договору.

У розділі 5 Договору сторони визначили умови щодо ціни, порядку розрахунків, обліку та оплати електричної енергії, а саме:
- п. 5.1. розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України шляхом прямого перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника з можливістю відстрочки платежу до 90 днів від дати підписання актів приймання-передачі електричної енергії за відповідний розрахунковий місяць. Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, то визначаються відповідно до Специфікації (Додаток 2);
- п. 5.2. загальна ціна Договору становить 21 305 700,00 грн з ПДВ, ціна за одиницю Товару зазначена у Специфікації (Додаток 2 до Договору) та становить 2,34 грн з ПДВ;
- п.5.3. зміна ціни за одиницю товару (електричної енергії) може відбуватися відповідно до умов ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" за умови, що зазначені зміни не призведуть до збільшення ціни Договору. Сторони погоджуються, що ціна (тариф) на послуги, що налаються на ринку електричної енергії Споживачу, установлюються Регулятором в передбаченому чинним законодавством порядку.

Ціна за 1 кВт*год електричної енергії може бути змінена з першого числа місяця, в якому відбудуться такі зміни, що буде відображено в додатковій угоді до Договору, за згодою Сторін.

Істотними умовами цього Договору є предмет (найменування, кількість, якість), ціна та строк дії договору. Інші умови договору про закупівлю істотними не є та можуть змінюватися відповідно до норм Господарського та Цивільного кодексів.

Істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема:
- п. 5.3.2. Збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю - по частіше ніж один раз на 15 днів з моменту підписання договору про закупівлю.

Зміна ціни за одиницю товару (електричної енергії) допускається за умови надання Стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні Об`єднаної енергетичної системи України (далі ОЕС України), а саме: документи про факт та динаміку зміни ціни товару на ринку електричної енергії станом на поточний період порівняно з періодом укладення Договору (місяця підписання останньої Додаткової угоди до Договору про зміну ціни одиниці товару) через коливання ціни на електричну енергію на ринку.

Документальним підтвердженням факту коливання ціни електричної енергії на ринку або визначеному сегменті ринку може бути довідка, видана відповідною уповноваженою організацією, зокрема, але не виключно, "Держзовнішінформ", Торгово-промисловою палатою, тощо.

Висновки щодо коливання ціни на ринку мають бути зроблені па підставі оприлюднених в розділі "Аналітичні матеріали" веб-сайту ДП "Оператор ринку" даних щодо загального показника середньозваженої ціни електричної енергії на РДН та ВДР, що склалася на ринку електричної енергії в торговій зоні ОЕС України за відповідний розрахунковий період, у порівнянні з середньозваженою ціною електричної енергії на РДН та ВДР за аналогічний по розміру розрахунковий період, в якому укладено Договір (підписано останню Додаткову угоду до Договору про зміну ціни одиниці товару).

Споживач має право відмовитись від зміни ціни у випадках, якщо Постачальником не надано належне документальне підтвердження підвищення ціни, передбачене цим пунктом.
- п.5.3.8. Продовження дії договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в Договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.
- п. 5.4. розрахунковим періодом за ним Договором є календарний місяць;
- п. 5.5. приймання-передача електричної енергії, поставленої Постачальником та прийнятої Споживачем у розрахунковому періоді оформлюється шляхом підписання Сторонами щомісячних Актів приймання-передачі, які є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами;
- п. 5.6. оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем відповідно до графіку оплати за товар відповідно до Додатку 4 до Договору.

Згідно з п. 13.1 Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін і діє по 31.12.2021, а в частині здійснення розрахунків Споживачем за фактично спожитої електричної енергії до повного виконання зобов`язань;

У п. 13.2 Договору визначено, що Постачальник має повідомити про намір внесення будь-яких змін до умов Договору Споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право Споживача розірвати Договір. Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію Договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не приймає нові умови.

Відповідно до п. 13.3. Договору, якщо інше прямо не передбачено цим Договором або чинним законодавством, зміни до умов Договору можуть бути внесені тільки за домовленістю Сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору.

Відповідно до листа-звернення без дати та номеру ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" було запропоновано позивачу збільшити ціну Договору № 6 на 31,26 % шляхом укладання додаткових угод:
внаслідок коливання середньозваженої ціни РДН станом на 06.08.2021 до середньозваженої ціни РДН на дату укладання Договору на 22,95%;
внаслідок коливання середньозваженої ціни РДН станом на 09.08.2021 до середньозваженої ціни РДН станом на 06.08.2021 на 12,4%;
внаслідок коливання середньозваженої ціни РДН станом на 10.08.2021 до середньозваженої ціни РДН станом 09.08.2021 на 8,67 відсотка.

До вищезазначеного листа-звернення відповідачем була додана довідка ДП "Держзовнішінформ" від 31.08.2021 № 621/194, згідно з якою розрахункова зміна середньозваженої ціни електричної енергії без урахування тарифу на передачу, на розподіл електроенергії та без ціни універсальної послуги і планових витрат на ринку "на добу наперед" (РДН в торговельній зоні Об`єднаної енергетичної системи України (ОЕС) за період 17.08.2021-31.08.2021 до середньозваженої ціни за період з 22.03.2021 06.04.2021 могла складати + 53,13%.

На підставі звернення відповідача, сторони уклали Додаткову угоду № 1 від 31.08.2021 до Договору № 6 від 22.03.2021, у якій визначили: загальна ціна цього Договору становить 21 305 699,38 грн з ПДВ; загальний обсяг закупівлі електричної енергії 8 507 272 кВт*год; ціна електричної енергії з ПДВ на період: березень-липень 2021 року становить 2,34 грн/кВт*год та серпень-грудень 2021 року 2,57 грн за 1 кВт* годину. Додаткова угода набуває чинності з моменту підписання і діє протягом строку дії Договору.

Відповідно до листа-звернення від 16.09.2021 за № 160921-03 ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" було запропоновано позивачу, відповідно до п. 5.3.2 розділу 5 Договору, збільшити ціну за одиницю товару на 7,3 відсотка.

До листа-звернення додана довідка ДП "Держзовнішінформ" від 16.09.2021 за №121/219, згідно з якою зміна розрахункової середньозваженої ціни РДН ОЕС за період 01.09.2021-15.09.2021 до середньозваженої ціни РДН ОЕС за період з 17.08.2021 -31.08.2021 могла складати + 7,3%.

На підставі звернення відповідача, сторони уклали Додаткова угода № 2 від 23.09.2021 до Договору № 6 від 22.03.2021, у якій визначили: загальна ціна цього Договору становить 21 305 697,05 грн з ПДВ; загальний обсяг закупівлі електричної енергії 8 147 751 кВт*год; ціна електричної енергії з ПДВ на період: березень-липень 2021 року становить 2,34 грн/кВт*год, серпень 2021 року 2,57 грн/кВт*год, вересень-грудень 2021 року 2,75 грн за 1 кВт*годину. Додаткова угода набуває чинності з моменту підписання і діє протягом строку дії Договору.

Відповідно до листа-звернення від 07.10.2021 за № 071021-05, ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" запропоновано позивачу, відповідно до п. 5.3.2 розділу 5 Договору, збільшити ціну за одиницю товару на 2,48 відсотка.

До звернення додана довідка ДП "Держзовнішінформ" від 07.10.2021 за № 121/250, відповідно до якої здійснено порівняння середньозважених цін РДН ОЕС, зазначених у запиті ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" дати та періоди, а саме: станом на 14.09.2021 та 23.09.2021 (+ 8.05%), станом на 01.10.2021 та 05.10.2021 (+ 13.72%), за період з 01-15 вересня 2021 та за період 16-30 вересня 2021 р. (+ 2,48 відсотка).

На підставі звернення відповідача, сторони уклали Додаткову угоду № 3 від 13.10.2021 до Договору № 6 від 22.03.2021, у якій визначили: загальна ціна цього Договору становить 21 305 695,86 грн з ПДВ; загальний обсяг закупівлі електричної енергії 8 048 384 кВт*год; ціна електричної енергії з ПДВ на період: березень-липень 2021 року становить 2,34 грн/кВт*год, серпень 2021 року - 2,57 грн/кВт*год, вересень 2021 року 2,75 грн/ кВт*год, жовтень-грудень 2021 року - 2,81 грн за 1 кВт*годину. Додаткова угода набуває чинності з моменту підписання і діє протягом строку дії Договору.

Відповідно до листа-звернення від 18.10.2021 за № 181021-06, ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" запропоновано ДП "ІЗМ МТП", відповідно до п. 5.3.2 розділу 5 Договору, збільшити ціну за одиницю товару на 9,99 відсотка.

До звернення додана довідка ДП "Держзовнішінформ" від 18.10.2021 за № 121/261, згідно з якою розрахункова зміна середньозваженої ціни електричної енергії без урахування тарифу на передачу, на розподіл електроенергії та без ціни універсальної послуги і планових витрат на ринку "на добу наперед" РДН в торговельній зоні Об`єднаної енергетичної системи України (ОЕС) за період 01-15 жовтня 2021 року до середньозваженої ціни за період з 01-15 вересня 2021 року могла складати +20,87 відсотка.

На підставі звернення відповідача, сторонами була укладена Додаткова угода від № 4 29.10.2021 до Договору № 6 від 22.03.2021, згідно з якою: загальна ціна цього Договору становить 21 305 694,22 грн з ПДВ; загальний обсяг закупівлі електричної енергії 7 635 696 кВт*год; ціна електричної енергії з ПДВ на період березень-липень 2021 року становить 2,34 грн/кВт*год, серпень 2021 року 2,57 грн/кВт*год, вересень 2021 року 2,75 грн/кВт*год, жовтень-грудень 2021 року 3,09 грн за 1 кВт*годину. Додаткова угода набуває чинності з моменту підписання і діє протягом строку дії Договору.

Відповідно до листа-звернення від 08.11.2021 за № 081121-02, ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" запропоновано ДП "ІЗМ МТП", відповідно до п. 5.3.2 розділу 5 Договору, збільшити ціну за одиницю товару на 8,74 відсотка.

До звернення додана довідка ДП "Держзовнішінформ" від 04.11.2021 за № 121/280, відповідно до якої здійснено порівняння середньозважених цін РДН ОЕС зазначених у запиті ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" дати та періоди, а саме: станом на 14.09.2021 та 13.10.2021 (+ 14,72%), за період з 01-15 жовтня 2021 року та 16-31 жовтня 2021 року (+ 8,78 відсотка).

На підставі звернення відповідача, сторони уклали Додаткову угоду № 5 від 16.11.2021 до Договору № 6 від 22.03.2021, у якій визначили: загальна ціна цього Договору становить 21 305 692,72 грн з ПДВ; загальний обсяг закупівлі електричної енергії 7 352 539 кВт*год: ціна електричної енергії з ПДВ на період: березень-липень 2021 року становить 2,34 грн/кВт*год, серпень 2021 року 2,57 грн/кВт*год, вересень 2021 року - 2,75 грн/ кВт*год, жовтень 2021 року 3,09 грн/кВт*год, листопад-грудень 2021 року 3,36 грн/кВт* годину. Додаткова угода набуває чинності з моменту підписання і діє протягом строку дії Договору.

Відповідно до листа-звернення ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" від 23.11.2021 за №231121-02, запропоновано позивачу, згідно з п. 5.3.2 розділу 5 Договору, збільшити ціну за одиницю товару на 9,82 відсотка.

До звернення додана довідка ДП "Держзовнішінформ" від 19.11.2021 за № 121/297, згідно з якою здійснено порівняння середньозважених цін РДН ОЕС зазначених у запиті ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" на дати та періоди, а саме: станом на 13.10.2021 та 01.11.2021 (+17,22%), за період з 16-31 жовтня 2021 року та 01-15 листопада 2021 року (+15,89 %).

На підставі звернення відповідача сторонами було укладено Додаткову угоду № 6 від 02.12.2021 до Договору № 6 від 22.03.2021, згідно з якою: загальна ціна цього Договору становить 21 305 689,36 грн з ПДВ; загальний обсяг закупівлі електричної енергії 7 152 162 кВт*год; ціна електричної енергії з ПДВ на період: березень-липень 2021 року становить 2,34 грн/кВт*год, серпень 2021 року 2,57 грн/кВт*год, вересень 2021 року 2,75 грн/ кВт*год. жовтень 2021 року 3,09 грн/кВт*год, листопад 2021 року - 3,36 грн/ кВт*год, грудень 2021 року 3,69 грн за 1 кВт*годину. Додаткова угода набуває чинності з моменту підписання і діє протягом строку дії Договору.

У Додатковій угоді № 7 від 24.12.2021 до Договору № 6 від 22.03.2021, сторони визначили, що загальна ціна договору становить 25 566 823,87 грн, очікуваний загальний обсяг споживання електричної енергії становить 8 306 941 кВт*год та термін дії Договору продовжений до 28 лютого 2022 року. Додаткова угода № 7 від 24.12.2021 набуває чинності з моменту підписання і діє протягом строку дії Договору.

Таким чином, внаслідок укладання додаткових угод від 31.08.2021 № 1, від 23.09.2021 № 2 від 13.10.2021 № 3 від 29.10.2021 № 4, від 16.11.2021 № 5 та від 02.12.2021 № 6 до Договору № 6 фактично ціна електричної енергії за 1 кВт*год збільшена з 2,34 грн до 3,69 грн або на 57,7%.

На виконання умов договору відповідач поставив позивачу електричну енергію, що підтверджується долученими до справи актами приймання-передачі електричної енергії, а саме:
- відповідно до Акту приймання-передачі електричної енергії від 31.03.2021 № 53/0321, поставлено ДП "ІЗМ МТП" електричної енергії у кількості 24 098,00 кВт*год на суму 571189,32 грн з ПДВ;
- відповідно до Акту купівлі-продажу електричної енергії від 30.04.2021 № 03901258150121041 ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" поставлено ДП "ІЗМ МТП" електричної енергії у кількості 613035,00 кВт*год на суму 1434501,90 грн з ПДВ;
- відповідно до Акту купівлі-продажу електричної енергії від 31.05.2021 № 039011208150121051 ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" поставлено ДП "ІЗМ МТП" електричної енергії у кількості 483 688,00 кВт*год на суму 1131829,92 грн з ПДВ;
- відповідно до Акту купівлі-продажу електричної енергії від 30.06.2021 № 0390121061 ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" поставлено ДП "ІЗМ МТП" електричної енергії у кількості 520 551,00 кВт*год на суму 1 218 089,34 грн з ПДВ;
- відповідно до Акту купівлі-продажу електричної енергії від 31.07.2021 № 0390121071 ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" поставлено ДП "ІЗМ МТП" електричної енергії у кількості 564 670,00 кВт*год на суму 1 321 327,80 грн з ПДВ.
- відповідно до Акту купівлі-продажу електричної енергії від 31.08.2021 № 0390121081 ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" поставлено ДП "ІЗМ МТП" електричної енергії у кількості 588 561,00 кВт*год на суму 1 512 601,76 грн з ПДВ.
- відповідно до актів купівлі-продажу електричної енергії від 30.09.2021 № 0390121091, від 31.10.2021 № 0390121101, від 30.1 1.2021 № 0390121111, від 31.12.2021 № 0390121121, від 31.01.2022 № 0390122011 та від 12.02.2022 № 0390122021 протягом періоду з вересня 2021 року по лютий 2022 року ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" поставлено ДП "ІЗМ МТП" електричної енергії у загальній кількості 3 941 517 кВт*год, у тому числі: у вересні 2021 року 479 480 кВт*год по ціні 2,75 грн/кВт*год; у жовтні 2021 року 617 887 кВт*год по ціні 3,09 грн/кВт*год, у листопаді 2021 року 723 039 кВт*год по ціні 3,36 грн/кВт*год та протягом періоду з грудня 2021 року по лютий 2022 року у кількості 2 121 111 кВт*год по ціні 3,69 грн за 1 кВт*годину.

За усіма вказаними актами позивач повністю розрахувався за поставлену електричну енергію, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями та інструкціями.

Згідно з підписаним повноважними представниками сторін станом на 24.02.2022 Актом звіряння взаємних розрахунків за договором № 6 від 22.03.2021, на момент закінчення строку дії Договору взаєморозрахунки між сторонами здійснені в повному обсязі на загальну суму 20 673 691,52 грн, дебіторська та кредиторська заборгованості відсутні.

За результатами перевірки, проведеної Південним офісом Держаудитслужби, було складено Акт планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт" за період 01.01.2019 по 31.12.2024 від 12.06.2025 за № 151505-11/95, яким установлено порушення вимог ч. 2 ст.632 Цивільного кодексу України, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", п.5.3. підп. 5.3.1 розділу 5 Договору № 6 від 22.03.2021 через перевищення гранично допустимого розміру підвищення ціни за одиницю товару безпідставно збільшено ціну за 1 кВт*год електричної енергії до 3,69 грн (з ПДВ), що призвело до завищення вартості спожитої електричної енергії за період з вересня 2021 року по лютий 2022 року на загальну суму 3 354 452,77 грн з ПДВ.

На підставі Акту № 151505-11/95 від 12.06.2025 Південним офісом Держаудитслужби пред`явлено ДП "ІЗМ МТП" вимогу від 25.06.2025 за № 151505-14/2402-2025 щодо усунення виявлених порушень законодавства під час виконання Договору № 6 про постачання електричної енергії від 22.03.2021, яка є обов`язковою для виконання ДП "ІЗМ МТП". Відтак, п. 5 вимоги передбачено зобов`язання забезпечити відшкодування ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" на користь ДП "Ізмаїльський морський торговельний порт", втрат внаслідок перевищення гранично допустимого розміру за одиницю товару на загальну суму 3 354 452,77 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначав, що спірні додаткові угоди укладено з порушенням вимог пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку з чим такі правочини суперечать вимогам закону та підлягають визнанню недійсними, а безпідставно одержані відповідачем кошти — поверненню на підставі статті 1212 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

При цьому, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (предмету, визначених законом необхідних умов для договорів даного виду та визначених за заявою сторін умов).

Відповідно до ч.1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст.712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Одночасно, правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі".

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

У статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції на дату укладання договору між сторонами) зазначено, що договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

За загальним правилом істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (частина п`ята статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі"). Однак, вказана норма передбачає випадки, за яких допускається зміна істотних умов договору про закупівлю.

У спірних правовідносинах додаткові угоди до нього були укладені у період дії положень норм частини п`ятої статті 41 Закону "Про публічні закупівлі" у редакції Закону № 1530-ІХ.

Колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2025 року у справі №920/19/24 зроблено висновок щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону "Про публічні закупівлі" (у редакції Закону № 1530-ІХ).

Верховний суд виснував, що доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону "Про публічні закупівлі", внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанта визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.

Так, філологічне тлумачення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону "Про публічні закупівлі" свідчить, що зміна істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі допускається лише у випадках, прямо передбачених цією нормою. Одним із цих випадків є збільшення ціни товару, але за умови, що таке збільшення не може перевищувати нормативно визначеного відсоткового значення суми, встановленої в договорі про закупівлю, яке у пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону "Про публічні закупівлі" унормовано на рівні не більше 10 %.

Верховний Суд вважав, що визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю.

Оскільки у даній справі спірні правовідносини регулюються тією ж редакцією пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", яка була предметом правового аналізу Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне застосувати наведені правові висновки як обов`язкові для однакового застосування норм права.

Доводи апеляційної скарги про неоднозначність судової практики щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" є безпідставними та спростовуються актуальною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 листопада 2025 року у справі № 920/19/24.

Посилання апелянта на окремі думки суддів та законопроєкти не впливають на визначеність правозастосування та не свідчать про відсутність усталеної судової практики.

При цьому Великою Палатою Верховного Суду враховано законодавчу еволюцію пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону "Про публічні закупівлі", та зазначено, що, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону "Про публічні закупівлі", повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду надала правову оцінку доводам щодо листа Міністерства економіки України від 24 листопада 2020 року № 3304-04/69987-06 "Щодо укладення, виконання, зміни та розірвання договору про закупівлю", зазначивши, що такі листи не є нормативно-правовими актами, не створюють правових норм та не породжують для суб`єктів права юридичних обов`язків щодо їх застосування. 

Так, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для врахування суб`єктами владних повноважень, які застосовують відповідні норми права, а отже роз`яснення міністерства не можуть змінювати або підміняти такі правові висновки та не впливають на правильність застосування норм Закону України "Про публічні закупівлі".

Колегія суддів зазначає, що безпідставним є посилання скаржника як на правомірність укладення оспорюваних додаткових угод та наявність підстав для зміни ціни товару більш ніж на 10 %, на положення прийнятої Кабінетом Міністрів України постанови КМУ № 1178 на виконання пункту 37 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 16 серпня 2022 року № 2526-IX "Про внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі" та інших законодавчих актів України щодо здійснення оборонних та публічних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану", що набрав чинності 10 вересня 2022 року, оскільки відповідна постанова має перспективну дію і не може застосовуватися до договірних відносин публічних закупівель, які виникли до набрання нею чинності. В той час, як спірні додаткові угоди укладались з 23 вересня по 24 грудня 2021 року.

Щодо підстав недійсності додаткових угод до договору закупівлі, повернення коштів та доказів, які підтверджують зміну ціни товару колегія суддів зазначає таке.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За результатами проведення оголошеної позивачем процедури закупівлі переможцем було визнано ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" з остаточною пропозицією за результатами аукціону з урахуванням пониження ціни предмета закупівлі - 21 305 700,00 грн з ПДВ (2,34 грн за одиницю товару), з яким 22.03.2021 укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 6.

Додатковими угодами №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7 до договору ціну електричної енергії за 1 кВт·год збільшено з 2,34 грн до 3,69 грн, що призвело до її підвищення на 57,69 % від ціни, визначеної основним договором, з одночасним зменшенням обсягів постачання електричної енергії з 9 105 000 кВт·год до 6 736 120 кВт·год, тобто на 2 368 880 кВт·год (26,02 %).

Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (з урахуванням правових позицій, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 912/1580/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі № 910/17520/21).

Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.

При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.

Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Законом України "Про публічні закупівлі" не визначено конкретної форми чи виду документів, якими має підтверджуватися коливання ціни товару на ринку. Водночас зміна істотних умов договору про закупівлю можлива лише за умови доведення факту такого коливання, який має бути належним чином обґрунтований та підтверджений відповідними доказами. Аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2025 у справі № 916/747/24.

Параграфом 1 глави 5 розділу І ГПК України унормовані основні положення про докази. При цьому Велика Палата Верховного Суду виходить із того, що спеціальним законодавством у сфері публічних закупівель не визначено певний орган чи особу, яку законодавець наділив би повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку.

Під час визначення щодо доказів на підтвердження коливання ціни товару на ринку слід виходити як з аналізу норм чинного законодавства щодо повноважень та функцій суб`єктів надання такої інформації (наприклад, до цих суб`єктів можна віднести, Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ від 10 вересня 2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові / товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; ТПП України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації, тощо), так і положень щодо доказів, які закріплені у главі 5 розділу І ГПК України.

Таким чином, з-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку статті 86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2023 року у справі № 926/3244/22).

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 листопада 2025 року у справі № 920/19/24.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані відповідачем довідки ДП "Держзовнішінформ" не підтверджують належним чином коливання ціни електричної енергії на ринку, а тому необхідність внесення відповідних змін до договору не може вважатися належно обґрунтованою та підтвердженою. За таких обставин неспроможними є доводи апелянта про те, що ним належним чином документально доведено коливання ціни за одиницю товару у бік збільшення.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для визнання оспорюваних додаткових угод №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7 до договору недійсними, оскільки ними передбачено підвищення ціни на електричну енергію на 57,69 %, тобто з перевищенням максимального ліміту у 10 %, а також за відсутності належного документального обґрунтування, що не відповідає вимогам пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

При цьому доводи апелянта щодо відсутності підстав для визнання недійсною додаткової угоди № 7, оскільки нею не змінювалася ціна за одиницю товару, колегія суддів відхиляє як неспроможні, оскільки визначена у додатковій угоді № 7 ціна за одиницю товару сформована з урахуванням ціни, встановленої додатковою угодою № 6, яка також є предметом оспорювання у даній справі. Таким чином, додаткова угода № 7 фактично ґрунтується на зміненій, порівняно з первісним договором, ціні товару та, відповідно, також змінює умови договору щодо ціни, визначеної сторонами при його укладенні.

При цьому. посилання апелянта на власну добросовісність, а також на необхідність застосування доктрини заборони суперечливої поведінки (estoppel) з огляду на те, що оспорювані додаткові угоди були підписані також уповноваженою особою позивача, колегія суддів відхиляє.

Спірні правовідносини виникли у сфері публічних закупівель, яка характеризується спеціальним правовим регулюванням та спрямована на забезпечення публічного інтересу, а тому поведінка сторін має оцінюватися з урахуванням імперативних приписів Закону України "Про публічні закупівлі".

Будучи професійним учасником господарських відносин та стороною договору про закупівлю, відповідач був обізнаний із законодавчими обмеженнями щодо зміни істотних умов договору та, підписуючи спірні додаткові угоди, не міг не усвідомлювати їх невідповідність вимогам закону. Сам по собі факт підписання таких угод уповноваженою особою позивача не легітимізує їх та не виключає можливості захисту порушеного публічного інтересу, а тому не є підставою для застосування доктрини заборони суперечливої поведінки.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що оскільки спірні додаткові угоди №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7 є недійсними та не породжують правових наслідків, підстава для здійснення оплати електричної енергії за встановленою у них ціною відпала. Відтак, грошові кошти, сплачені на підставі таких правочинів, відповідно до статей 216, 1212 Цивільного кодексу України, підлягають поверненню ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" у заявленому розмірі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2026 у справі №910/10188/25 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повна постанова складена 26.06.2026.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська 

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко