ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/30124/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року (суддя 1-ї інстанції Бондар М.В.) в адміністративній справі №160/30124/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Комунального некомерційного підприємства “КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7” Криворізької міської ради (як позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправними й скасування наказів, висновку, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
17.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Комунального некомерційного підприємства “КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7” Криворізької міської ради, Військової частини НОМЕР_1 , в якій, з урахуванням уточненого позову, просить:
-визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невжитті заходів щодо приведення у відповідність до вимог чинного законодавства діяльності свого підпорядкованого структурного підрозділу - ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином це свідчить про відсутність у ІНФОРМАЦІЯ_3 правосуб`єктності, юридичної дієздатності, та права і повноважень вчиняти владні дії щодо громадян України;
-визнати протиправними дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 не законними від затримання без складання протоколу про затримання, не законне доставлення у ТЦК і СП, поміщення ОСОБА_1 у не людські і антисанітарні умови у підвалі будівлі та скасувати наказ від 02.07.2025 начальника Покровсько-Тернівського РТЦК “Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації в особливий період” в частині призову на військову службу відносно ОСОБА_1 ;
-визнати протиправним та скасувати висновок від 02.07.2025 військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства “Криворізька міська лікарня №7”, яка на підставі постанови КМУ від 18.04.2023 №343 має повноваження Позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до якого ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби;
-визнати протиправним та скасувати наказ в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації від 02.07.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період до військової частини НОМЕР_2 відносно ОСОБА_1 ;
-визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та призначення (направлення) для проходження БЗВП в учбовій частині НОМЕР_1 239 ЦПП;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та звільнити від проходження військової служби ОСОБА_1 . 
Позовні вимоги обґрунтовані неправомірною поведінкою відповідачів щодо його затримання, примусового проведення ВЛК та здійснення мобілізаційних заходів. Позивач зазначив, що він фактично не пройшов належного обстеження Військово-лікарської комісії, а проходження медичного огляду відбувалось формально. Скарги позивача щодо стану здоров`я й прохання надати час для подання додаткових медичних документів були проігноровані, а з висновком ВЛК його не було ознайомлено. Оскільки призов на військову службу відбувся з порушеннями та на підставі неналежного висновку ВЛК, то ж підлягає скасуванню наказ про призов і наказ зарахування до списків особового складу військової частини. Крім того, позивач звертає увагу, шо за власними релігійними переконаннями, він не може проходити військову службу. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення яким позов задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та не надано належної оцінки доводам позивача та поданих ним доказів. Так суд не надав належної оцінки доводам про відсутність протоколу затримання, належного його оповіщення для уточнення даних та добровільної явки. Визнання судом допустимими доказами з підробленням (відсутність підпису позивача у військовому квитку, невідповідність підписів посадової особи у військовому квитку та наказі, юридична неможливість даних). Скаржник також зазначає про порушення судом принципу офіційного з`ясування обставин щодо проходження ним ВЛК. Так вказує про відсутність виклику його на ВЛК, відсутність картки обстеження, відсутність результатів обов`язкових лабораторних досліджень (аналізи крові, сечі, на ВІЛ, гепатити), а також відсутність протоколу комісії ВЛК. Окрім цього судом не здійснено допуск представника позивача до розгляду справи. Також вважає, що суд вийшов за межі предмету позову, оскільки вказав, що позивач не надав до позовної заяви підтверджуючого документу про наявність у останнього відстрочки від призову на військову службу. Також судом не надано належної оцінки щодо віросповідання позивача та наявності паспорту громадянина рф.
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначив, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків судового рішення.
Відповідач - Комунальне некомерційне підприємство “КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7” Криворізької міської ради подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначено, що підстав для визнання висновку ВЛК протиправним не встановлено, оскільки позивач не скористався належним порядком їх оскарження, а оцінка медичних аспектів справи не входить до повноважень суду.
Позивачем подані заперечення на відзиви учасників справи.
Інші учасники справи не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
В силу приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзивів, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 від 02.07.2025 ОСОБА_1 , останній призовною комісією Жовтнево-Тернівського району Дніпропетровської області зарахований у запас 17.11.2005.
У вказаному військовому квитку міститься інформація, що 02.07.2025 медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії №2025-0702-1330-3673-0 від 02.07.2025 проведено медичний огляд ОСОБА_1 , опис діагнозу: “здоровий”; придатний до служби на підводних човнах, на надводних кораблях, у морській піхоті, Десантно-штурмових військах, спеціальних спорудах, підрозділах спеціального призначення.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) від 03.07.2025 №890 “Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період” ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлено до ВЧ НОМЕР_1 .
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.07.2025 №191 ОСОБА_1 з 03.07.2025 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. З 03.07.2025 ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв справи та посади і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з визначеним посадовим окладом.
Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо поміщення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 , поставлення на військовий облік, неналежне проведення медичного обстеження та незаконне видання наказів про призов позивача на військову службу та зарахування позивача до списків особового складу частини, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що доводи позивача про наявність протиправних оскаржених дій не знайшли свого підтвердження, та про відсутність підстав для скасування оскаржених наказів, а отже і підстав для звільнення позивача з військової служби відсутні.
Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.
Спірні правовідносини врегульовані приписами Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII, Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII.
Стаття 39 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно із частиною 5 статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Враховуючи приписи ст. 23 Закону №3543-XII, призову на військову службу під час мобілізації підлягають військовозобов`язані, які, з-поміж іншого, визнані придатними до військової служби за станом здоров`я відповідно до висновку військово-лікарської комісії.
Так Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан було неодноразово продовжена, який триває і дотепер.
Наказ про призов під час мобілізації видається на підставі Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року.
Відповідно до п. 88 Постанови Кабінету Міністрів України № 56, на основі результатів проведення медичного огляду та професійно-психологічного відбору резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у територіальному центрі комплектуванні та соціальної підтримки під особистий підпис вручається повістка щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.
Питання медичного огляду регулюється розділом ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення №402, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пункт 1.1. Розділу І Положення №402 передбачає, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності, зокрема, до військової служби, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів. Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей (пункт 3.1. Розділу ІІ Положення №402).
Згідно з п.3.1 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП.
Відповідно до п. 3.4 глави 3 розділу ІІ Положення №402, перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту “В” (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту “С” (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.
Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.
Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.
Згідно з пунктом 20.2. розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК.
Постанови штатних ВЛК можуть прийматися як за результатом проведеного медичного огляду в цих ВЛК, так і на підставі проведеного медичного огляду у позаштатних ВЛК та наданих на розгляд медичних документів.
Постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає (пункт 22.9. розділу ІІ Положення № 402).
Підстави звільнення з військової служби визначені ст. 26 Закону № 2232-ХІІ.
Як свідчать встановлені обставини справи, згідно довідки ВЛК №2025-0702-1330-3673-0 від 02.07.2025 ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби. (а.с. 117 на звороті)
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) від 03.07.2025 №890 ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлено до ВЧ НОМЕР_1 . (а.с. 117)
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №191 від 03.07.2025 року зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 . (а.с. 149)
Отже не є спірним, що під час призову позивача на військову службу за загальною мобілізацією було встановлено придатність ОСОБА_1 за станом здоров`я до військової служби.
Слід також врахувати, що матеріали справи не містять доказів про наявність хвороб, які б свідчили про ймовірно можливу непридатність позивача до військової служби. А докази того, що позивач не підлягає мобілізації, відсутні.
Доказів подання позивачем скарг або заяв про витребування медичних документів під час медичного огляду, матеріали справи не містить.
Таким чином, судом не встановлено наявність порушення процедури проведення медичного огляду ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби в межах спірних відносин які б могли призвести до скасування оскаржених позивачем рішень.
Слід також врахувати, що оскарження в судовому порядку довідки ВЛК не є свідченням непридатності позивача до військової служби та не є підставою для звільнення його з військової служби відповідно до ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка визначає виключний перелік таких підстав.
Окрім того матеріали справи не містять доказів подання позивачем рапортів на проходження ВЛК задля вирішення питання визначення його стану здоров`я.
Після видання спірних наказів, виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом № 2232-ХІІ та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008. 
Цими актами законодавства не передбачено звільнення з військової служби шляхом скасування довідки ВЛК та наказів про призов.
Скасування спірного наказу про призов без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача, про які він просить у позові.
Стосовно доводів скаржника про відсутність протоколу його затримання, належного оповіщення для уточнення даних та добровільної явки, колегія суддів зазначає наступне.
Норми чинного законодавства не наділяють працівників ІНФОРМАЦІЯ_6 повноваженнями щодо складання протоколів затримання. Посилання скаржника на протиправне його затримання та наявність порушеного кримінального провадження є безпідставним, оскільки доказів на підтвердження того, що компетентними органами за наслідком процесуальної діяльності встановлено факти, про які зазначає позивач, суду не надано.
Доводи скаржника про відсутність доказів його належного оповіщення та добровільної його явки до ТЦК та СП колегія суддів визнає безпідставними, оскільки вони не спростовують відсутність правових підстав для скасування оскаржених позивачем рішень.
Щодо посилання скаржника про відсутність підпису позивача у військовому квитку то слід зазначити, що така обставина не призводить до визнання вчинених дій щодо мобілізації позивача протиправними. А доводи скаржника про невідповідність підписів посадової особи у військовому квитку та наказі є припущенням.
Стосовно неврахування судом доводів позивача його віросповідання, то колегія суддів зазначає, що під час дії воєнного стану незалежно від релігійних переконань позивач не звільняється від військової служби.
Наявність у позивача паспорту громадянина рф не є підставою для звільнення його з військової служби, оскільки позивач є громадянином України.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи скаржника про не здійснення судом допуску представника позивача до розгляду справи є безпідставними та не підтверджені матеріалами справи. Так матеріали справи містять заяву позивача стосовно наявності у нього представника, яка прийнята судом. Доказів того, що судом було відмовлено у прийнятті від представника позивача документів по суті справи або у здійсненні ним повноважень, як представником, матеріали справи не містять.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення. 
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року в адміністративній справі №160/30124/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 07 травня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак