СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
Справа № 684/210/26 
Провадження № 2/684/247/2026
08 червня 2026 року 	селище Стара Синява 	

Старосинявський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Волошина Р.Р.,
за участі секретаря судового засідання Басок В.В. ,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Стара Синява Хмельницької області в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
В квітні 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 18.11.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1626-7893 продукту «MiniKasa»у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», а саме шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача А8168.За умовами кредитного договору ТОВ«Укр кредит фінанс» надало позичальнику кредит у розмірі 12600 гривень строком на 365 днів. 
Станом на 02.03.2026 заборгованість відповідача перед позивачем становить 33894 гривні, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12600 гривень, заборгованості по відсотках в розмірі 13104 гривні, заборгованості за процентами річних на підставі ст.625 ЦК – 6300 гривень, заборгованість по комісії 1890 гривень.
Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість у розмірі 33894 гривні, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень.
01.05.2026 ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
До позовної заяви додано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні визнала позовні вимоги, пояснила, що дійсно отримала кредитні кошти та не сплачувала платежі за кредитом, посилаючись на тяжкий фінансовий стан просила зменшити розмір нарахованих сум. 
Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав.
Суд установив.
18.11.2025 ОСОБА_1 за допомогою сайту https://creditkasa.com.ua, уклала договір про відкриття кредитної лінії №1626-7893 продукту «MiniKasa», шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача А8168. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «MiniKasa» товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс».
Згідно Кредитного договору від 18.11.2025:
Сума кредиту 12600 гривень ( п.4.1 договору ).
Строк дії кредиту 365 днів ( п.4.14 договору ).
Дата повернення кредиту 17.11.2025 ( п.4.14 ).
Стандартна процентна ставка за кредитом становить в день 1%, фіксована ( п.4.10 договору).
Знижена процентна ставка 0.74 % ( п.4.10 договору).
Комісія за видачу кредиту 15% ( п.4.11 договору). 
Реальна річна процентна ставка на дату цього договору складає 3858 гривень 50 копійок. ( п.4.15 договору).
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 54800 гривень 35 копійок ( п.4.16 договору).
Денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає: 0,918 % ( п. 4.17 договору).
Кількість та розмір платежів визначено графіком платежів.
ТОВ «Укр кредит фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем виконало, що підтверджується листами ТОВ «Укр кредит фінанс» від 25.02.2026 про проведення платежу від 17.03.2026 в сумі 12600 гривень на картку НОМЕР_1 .
05.03.2026 позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості. Однак, відповідач вимогу не задовольнив, погашення заборгованості не здійснив.
Позивач надав розрахунок заборгованості за договором №1626-7893 від 18.11.2025 згідно якого станом на 02.03.2026 виникла заборгованість на загальну суму 33894 гривні, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12600 гривень, заборгованості по відсотках в розмірі 13104 гривні, заборгованості за процентами річних на підставі ст.625 ЦК – 6300 гривень, заборгованість по комісії 1890 гривень.
Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: договором про відкриття кредитної лінії від 18.11.2025 № 1626-7893 продукту «MiniKasa»; паспортом споживчого кредиту; графіком платежів за договором; довідками про підтвердження перерахування коштів позичальнику; розрахунком заборгованості; вимогою від 05.03.2026.
Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про дострокове стягнення заборгованості.
Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за укладеним кредитним договором.
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права.
Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626 ,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості.
Щодо стягнення процентів на підставі ст.625 ЦПК України.
Позивач згідно розрахунку заборгованості просить стягнути з відповідача 6300 гривень 00 копійок заборгованості за процентами на підставі ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час.
Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу на період воєнного стану. А нараховані проценти від простроченої суми на підставі ст. 625 ЦК України включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи викладене, відсутні пістави для стягнення з відповідача 6300 гривень заборгованості за процентами, що нараховані на підставі ст. 625 ЦК України за період з 18.11.2025.
Висновки суду.
На день звернення позивача до суду зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії № 1626-7893 продукту «MiniKasa» від 18.11.2025 відповідач не виконала, вимогу позивача про дострокове повернення кредиту не виконала. 
Розмір заборгованості за кредитом, окрім заборгованості за процентами, що нараховані на підставі ст. 625 ЦК України, відповідає умов укладеного договору та Закону України "Про споживче кредитування", якими передбачена можливість нарахування комісії та відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на день. Розрахунок заборгованості в цій частині позивачем не спростовано. 
На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за вказаним договором в розмірі 27594 гривні, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12600 гривень, заборгованості по відсотках в розмірі 13104 гривні, заборгованість по комісії 1890 гривень.
Позов підлягає до задоволенню в розмірі 81,41%.
Розподіл судових витрат.
Статтею133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмір 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2662,40 гривень. Сплата судового збору підтверджується платіжною інструкцією №27167 від 16.04.2026.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2167 гривень 46 копійок пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2662,4х81,41:100=2167,46).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано: договір про надання професійної правничої допомоги від 08.04.2026, укладений між ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» та адвокатським об`єднанням «Правовий баланс»; рахунком –фактурою №з-0002491 від 21.04.2026, згідно якого сума наданих послуг становить 5000 гривень за надання професійнлоої правничої допомоги згідно п.2.1.3 розділу 2 договору про наданя професійної правничої допомоги від 08.06.2026, а саме за підготовку позовної заяви про стягнення коштів за кредитним договором 1626-7893.
Суд враховує, що дана категорія справ є розповсюдженою та малозначною, розглядається за правилами спрощеного провадження, сама по собі позовна заява не є складною, справа є типовою та не потребує особливих затрат часу на складання позовної заяви та вивчення справи. Адвокат, як представник позивача, участі у розгляді справи не приймав. Пакет документів (додатки), що доданий до позовної заяви є типовим для справ такої категорії та не потребує значного часу та великих зусиль для його зібрання. 
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.
Поняття "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично друге поняття відповідає викладеному в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 висновку про те, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 у справі № 754/8750/19).
Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що обґрунтованим є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 гривень, які підлягають відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1626-7893 продукту «MiniKasa» від 18.11.2025 в розмірі 27594 гривні 00 копійок, 2167 гривень 46 копійок в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог та 4000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а всього 33761 (тридцять три тисячі сімсот шістдесят одну) гривню 46 копійок.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс», місце знаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 38548598.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 .
Повний текст рішення суду складено 08 червня 2026 року.
Суддя Роман ВОЛОШИН