ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
22.06.2026	Справа № 910/12905/25	
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Блажівської О.Є., при секретарі судового засідання - Рєпкіній Ю.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №910/12905/25,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВОВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРІНОЛ» (69019, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 34-А, прим. 48; ЄДРПОУ 32365441)
до відповідача Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (04070, місто Київ, вул. Борисоглібська, б. 15-В, офіс 8; ЄДРПОУ 05763599)
про стягнення 1 536 711 грн 00 коп.,

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 22.06.2026,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Стислий виклад позовних вимог.
До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «НАУКОВОВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРІНОЛ» з позовом до Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» про стягнення боргу в сумі 1 448 314, 00 грн, інфляційні збитки - 61 732, 20 грн, 3% річних - 26 664, 85 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол» (надалі - Постачальник, Позивач) та Приватним акціонерним товариством «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (надалі Покупець, Відповідач) було укладено Договір на поставку товару № 20-029/2910 від 09.11.2020р. (надалі - Договір). Так, підприємством Постачальника протягом терміну дії договору та згідно до його умов були здійснені поставки товару у визначені строки на суму 8 819 066,40 грн. Сплачено Покупцем протягом вказаного строку суму в розмірі 7 370 752,40 грн. Поставлений товар згідно видаткових накладних сплачений (не в повному обсязі). Станом на сьогодення неоплаченими залишаються наступні видаткові накладні: № АП 0001611024 від 16.11.21р. на суму 17 928,00 грн.; № АП 0001101031 від 11.01.22р. на суму 863 932,80 грн. (несплаченою частиною залишається 806 656,00 грн.); № АП 0000702052 від 07.02.22р. на суму 627 720,00 грн., №АП 0001708042 від 17.08.21р. на суму 955 560,00 грн. (рахується переплата 3 990,00 грн.). Таким чином, борг Відповідача становить: 1 448 314,00 грн. Позивач зазначає, що на час подачі позову до суду у Позивача відсутній договір № 20-029/2910 від 09.11.2020р. та вказані видаткові накладні за підписом Відповідача. Причиною відсутності є загальновідомий факт: до 24 лютого 2022р. ТОВ «НВП АГРІНОЛ» знаходилось та було зареєстровано в м. Бердянськ (Запорізької області). 27 лютого 2022 року військові формування Російської Федерації у незаконний спосіб захопили виробничі потужності, складські приміщення, промислову базу та офісні приміщення ТОВ «НВП АГРІНОЛ» (розташовані за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, Мелітопольське шосе б.84/1), в яких залишилась вся документація підприємства. 03.02.2025р. Відповідачу було направлено претензію № 31/01-1, якою останньому встановлювався строк для погашення заборгованості відповідно до ст. 222 ГК України та ст. 530 ЦК України протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання претензії. Згідно поштового штрих-кода № 0408034329108 Відповідач отримав претензію 21.02.2025р. Таким чином, кінцевий строк для проведення оплати з вказаної заборгованості припадає на (21.02.25р. + 7 днів - 28.02.2025р.). Станом на сьогодні заборгованість в розмірі 1 448 314,00 (один мільйон чотириста сорок вісім тисяч триста чотирнадцять грн. 00 коп.) грн. залишається не сплаченою.

Стислий виклад заперечень відповідача.
Відповідачем подано до суду 14.11.2025 Відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначає, що позовні вимоги, викладені в позовній заяві, не визнає у повному обсязі з наступних підстав. По-перше, позовні заява подана з порушенням процесуальних норм, а саме ч. 1 ст. 173 ГПК України. В позовній заяві зазначено, що заборгованість за договором № 20-029/2910 від 09.11.2020 р. складає 1 448 314,00 грн. зазначена сума складається із - 17 928,00 грн. за видатковою накладною АП № 0001611024 від 16.11.2021 р., 806 65,б00 грн. -за видатковою накладною АП № 0001101031 від 11.01.2022 р.,- 627 720,00 грн. - за видатковою накладною АП № 0000702052 від 07.02.2022 р.,- 995 560,00 грн. - за видатковою накладною АП № 0001708042 від 17.08.2021 р. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, Відповідач встановив, що заявлена в позовній заяві заборгованість виникла не тільки за Договором № 20-029/2910 від 09.11.2020 р., а й з Договірного листа № 029-21-1611024 від 16.11.2021 р. Частково товар від Позивача поставлений на підставі Договірного листа № 029-21-1611024 від 16.11.2021 р. Отже і обов`язок Відповідача оплатити за поставлений товар випливає не тільки з Договору № 20-029/2910 від 09.11.2020 р. , а з Договірного листа № 029-21-1611024 від 16.11.2021 р. Цей факт підтверджує і наданий Позивачем до позовної заяви Акт звірки, в строках 87-88 якого є посилання на Договірний лист № 029-21-1611024 від 16.11.2021 р. Фактично, з поданих Позивачем доказів неможливо встановити, яку частину заборгованості він просить стягнути за Договором № 20-029/2910 від 09.11.2020 р. , а яку- за Договірним листом № 029-21-1611024 від 16.11.2021 р. Більше того, оскільки з наведених в позовній заяві доводів і наданих до неї доказів не вбачається, за якими саме правочинами нарахована заборгованість, то і правомірність нарахування інфляційних витрат та 3% річних необхідно встановлювати за кожним окремим правочином. З вищенаведеного вбачається, що позовні вимоги про стягнення загальної суми заборгованості, інфляційний витрат і 3% річних, які ґрунтуються виключно на підставі Договору є неправомірними.
Підсумовуючи, відповідач зазначає, що позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВОВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРІНОЛ" є необґрунтованою і не підтвердженою належними і достатніми доказами, а також такою, що не відповідає процесуальним вимогам ч. 1 ст. 173 ГПК України.

Процесуальні дії у справі
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 залишено без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ЄВРО», надано позивачу строк для усунення недоліків, який становить п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
25.10.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВОВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРІНОЛ» надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 03.12.2025.
12.11.2025 через систему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВОВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРІНОЛ» надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
14.11.2025 через систему «Електронний суд» від представника Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» надійшло клопотання.
14.11.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» надійшов відзив на позовну заяву.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 заяву Гайдук Юлії Іванівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференці задоволено. Забезпечено участь представника позивача - Гайдук Юлії Іванівни у розгляді справи № 910/12905/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистемі Електронний суд (адреса електронної пошти - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
24.11.2025 через систему «Електронний суд» від представника Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 підготовче засідання у справі № 910/12905/25 призначено на 22.12.2025.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 клопотання Турутіній Олені Валентинівні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Забезпечено участь представника відповідача - Турутіної Олени Валентинівни у розгляді справи № 910/12905/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистемі Електронний суд (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_1 ).
15.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 клопотання Турутіній Олені Валентинівні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Забезпечено участь представника відповідача - Турутіної Олени Валентинівни у розгляді справи №910/12905/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистемі Електронний суд (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_1 ).
22.12.2025 у судове засідання з`явилась представник позивача та представник відповідача.
У засіданні 22.12.2025 судом з`ясовувалось щодо клопотання про витребування доказів, що міститься у позовній заяві від 16.10.2025.
Представник позивача 22.12.2025 надала пояснення, висловила позицію, підтримала подане клопотання про витребування доказів від 16.10.2025.
22.12.2025 представник відповідача виказала позицію, надала пояснення щодо клопотання про витребування доказів від 16.10.2025.
22.12.2025 у засіданні суд з`ясовував щодо клопотання про залишення позовної заяви без розгляду від 14.11.2025.
Представник відповідача надав пояснення щодо заявленого клопотання залишення позовної заяви без розгляду від 14.11.2025.
Судом клопотання про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВОВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРІНОЛ" про стягнення боргу з Приватного акціонерного товариства "Новокраматорський машинобудівний завод" в розмірі 1 448 314,00 грн., інфляційних збитків - 61 732,20 грн., 3% річних - 26 664,85 грн., - без розгляду від 14.11.2025 - відкладено до наступного судового засідання.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 клопотання позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВОВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРІНОЛ» про витребування доказів від 16.10.2025 - задоволено.
Витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві податкову звітність платника податків ПрАТ «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (ЄДРПОУ 05763599) з ПДВ за період з листопада 2021р. по березень 2023 року включно, а саме: декларацію з ПДВ з додатками № 1 до неї, в яких відображені податкові накладні ТОВ «НВП Агрінол» (ідентифікаційний код 32365441): № 841 від 16.11.2021р.; № 153 від 11.01.2022р.; № 272 від 07.02.2022р. з зазначенням в який період Відповідач скористався своїм правом щодо формування податкового кредиту.
Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання у даній справі на 28.01.2026.
28.01.2026 у засідання з`явились представник позивача та представник відповідача.
Заслухавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, судом клопотання про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВОВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРІНОЛ" про стягнення боргу з Приватного акціонерного товариства "Новокраматорський машинобудівний завод" в розмірі 1 448 314,00 грн., інфляційних збитків - 61 732,20 грн., 3% річних - 26 664,85 грн., - без розгляду від 14.11.2025 - відкладено до наступного судового засідання
У судовому засіданні ( 28.01.26 14:15 ) по справі № (910/12905/25) судом на підставі ч.5 ст.183 ГПК України оголошено перерву на 25.02.2026.
04.02.2026 до канцелярії суду від Державної податкової служби України надійшли відомості на виконання ухвали суду.
09.02.2026 через систему «Електронний суд» від представника Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» надійшли пояснення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2026 підготовче засідання у справі № 910/12905/25 відкладено на 25.03.2026.
25.03.2026 у судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача.
25.03.2026 у засіданні судом з`ясовувалось щодо клопотання про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВОВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРІНОЛ" про стягнення боргу з Приватного акціонерного товариства "Новокраматорський машинобудівний завод" в розмірі 1 448 314,00 грн., інфляційних збитків - 61 732,20 грн., 3% річних - 26 664,85 грн., - без розгляду від 14.11.2025.
25.03.2026 представник відповідача надала пояснення, підтримала подане клопотання про залишення позовної заяви без розгляду від 14.11.2025.
25.03.2026 представник позивача заперечувала щодо клопотання про залишення позовної заяви без розгляду від 14.11.2025, надала пояснення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 у клопотанні представника Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» про залишення позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВОВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРІНОЛ" про стягнення боргу з Приватного акціонерного товариства "Новокраматорський машинобудівний завод" в розмірі 1 448 314, 00 грн, інфляційні збитки - 61 732, 20 грн, 3% річних - 26 664, 85 грн., - без розгляду від 14.11.2025 - відмовлено.
25.03.2026 у засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні 25.03.2026 представник позивача не заперечував щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні 25.03.2026 представник відповідача не заперечував щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 29.04.2026.
29.04.2026 у судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача.
У судовому засіданні від 29.04.2026 заслухано вступні слова представників сторін.
У судовому засіданні ( 29.04.26 12:30 ) по справі № (910/12905/25) судом на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України оголошено перерву на 27.05.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2026 засідання у справі №910/12905/25 призначено на 22.06.2026.
04.06.2026 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні іншого суду.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2026 rлопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Судове засідання, призначене на 22.06.2026 об 14:30 год. у справі № 910/12905/25 та усі наступні судові засідання, провести у режимі відеоконференції за допомогою Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС за веб-посиланням https://vkz.court.gov.ua. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 19. Участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції братиме представник позивача Савченко Наталія Миколаївна. Доручено Горішньоплавнівському міському суду Полтавської області (39800, Полтавська область, місто Горішні Плавні, вул. Гірників, б. 17) забезпечити проведення судового засідання по справі № 910/12905/25 в режимі відеоконференції в приміщенні вказаного суду 22.06.2026 о 14:30 годин та усі наступні засідання за участю представника відповідача Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД».
22.06.2026 у судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
У судове засідання 22.06.2026 з`явилися представники позивача та відповідача. 
22.06.2026 у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.
22.06.2026 у судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позовних вимог підтримав та просив відмовити в їх задоволенні.
У судовому засіданні 22.06.2026 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення суду.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ
Як зазначено Позивачем у позовній заяві, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол» (надалі - Постачальник, Позивач) та Приватним акціонерним товариством «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (надалі Покупець, Відповідач) було укладено Договір на поставку товару № 20-029/2910 від 09.11.2020р. (надалі - Договір). 
Так, підприємством Постачальника протягом терміну дії договору та згідно до його умов були здійснені поставки товару у визначені строки на суму 8 819 066,40 грн. Сплачено Покупцем протягом вказаного строку суму в розмірі 7 370 752,40 грн. 
Поставлений товар згідно видаткових накладних сплачений (не в повному обсязі):
- Видаткова накладна № АП-0000611028 від 06.11.20р. на суму 69 120,00 грн. - оплата згідно плат. дор. № 23661 від 15.12.20р. на суму 69 120,00 грн. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001911005 від 19.11.20р. на суму 493 425,60 грн. - оплата згідно плат. дор. № 23877 від 17.12.20р., № 23977 від 18.12.20р., № 24100 від 21.12.20р., № 121 від 05.01.21р., № 465 від 12.01.21р., № 905 від 18.01.21р., № 1001 від 19.01.21р., № 1346 від 25.01.21р., № 1478 від 27.01.21р., № 3366 від 24.02.21р., № 3476 від 25.02.21р., № 3691 від 01.03.21р. - на суму 493 425,60 грн. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001404025 від 14.04.21р. на суму 949 956,00 грн. - оплата згідно плат. дор. № 7516 від 07.05.21р. на суму 949 956,00 грн. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001805042 від 18.05.21р. на суму 624 504,00 грн. - оплата згідно плат. дор. № 8581 від 14.06.21р., № 8804 від 15.06.21р., № 8904 від 16.06.21р., № 9290 від 18.06.21р., № 9387 від 22.06.21р. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001407005 від 14.07.21р. на суму 594 624,00 грн. - оплата згідно плат. дор. № 11759 від 27.07.21р., № 12198 від 03.08.21р., № 12375 від 04.08.21р., № 12474 від 05.08.21р., № 12646 від 06.08.21р., № 12845 від 10.08.21р., № 12955 від 11.08.21р., № 13042 від 12.08.21р., № 13181 від 13.08.21р. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001108009 від 11.08.21р. на суму 1 032 864,00 грн. оплата згідно плат. дор. № 14563 від 06.09.21р., № 15069 від 13.09.21р., № 15136 від 14.09.21р., № 15220 від 15.09.21р., № 15366 від 16.09.21р., № 15467 від 17.09.21р., № 15599 від 20.09.21р., № 15697 від 21.09.21р., № 15796 від 22.09.21р., № 16420 від 01.10.21р., № 16572 від 04.10.21р., № 16653 від 05.10.21р. (12 000,00 грн.) - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001708042 від 17.08.21р. на суму 955 560,00 грн. - оплата згідно плат. дор. № 17082 від 08.10.21р., № 17139 від 11.10.21р., № 17241 від 12.10.21р., № 17459 від 18.10.21р., № 17535 від 19.10.21р., № 17655 від 20.10.21р., № 17768 від 21.10.21р., № 18371 від 26.10.21р., № 20203 від 16.11.21р., № 16653 від 05.10.21р. (83 550,00 грн.) - сплачена сума - 959 550,00 грн., переплата - 3 990,00 грн.;
- Видаткова накладна № АП-0002310035 від 23.10.21р. на суму 698 616,00 грн. - оплата згідно плат. дор. № 21177 від 29.11.21р., № 21864 від 06.12.21р., № 22053 від 07.12.21р., № 22177 від 08.12.21р., № 22276 від 09.12.21р., № 22412 від 10.12.21р., № 22521 від 13.12.21р., № 22664 від 14.12.21р., № 22752 від 15.12.21р. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0000411024 від 04.11.21р. на суму 722 275,20 грн. - оплата згідно плат. дор. № 22824 від 16.12.21р., № 22969 від 17.12.21р., № 23083 від 20.12.21р., № 23211 від 21.12.21р., № 23401 від 22.12.21р., № 23499 від 23.12.21р., № 23609 від 24.12.21р., № 23696 від 28.12.21р., № 23797 від 29.12.21р. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001211002 від 12.11.21р. на суму 10 454,40 грн. - оплата згідно плат. дор. № 2870 від 22.02.22р. - сплачена повністю;- Вид. накладна № АП-0001611024 від 16.11.21р. на суму 17 928,00 грн. - не сплачена, борг 17 928,00 грн.;
- Видаткова накладна № АП-0003012013 від 30.12.21р. на суму 64 195,20 грн. - оплата згідно плат. дор. № 2724 від 18.02.22р. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001101031 від 11.01.22р. на суму 863 932,80 грн. - оплата згідно плат. дор. № 2891 від 22.02.22р. - сплачена сума - 57 276,80 грн., борг - 806 656,00 грн.;
- Видаткова накладна № АП-0000702052 від 07.02.22р. на суму 627 720,00 грн. - не сплачена, борг - 627 720,00 грн.
Станом на сьогодення неоплаченими залишаються наступні видаткові накладні: № АП 0001611024 від 16.11.21р. на суму 17 928,00 грн.; № АП 0001101031 від 11.01.22р. на суму 863 932,80 грн. (несплаченою частиною залишається 806 656,00 грн.); № АП 0000702052 від 07.02.22р. на суму 627 720,00 грн., №АП 0001708042 від 17.08.21р. на суму 955 560,00 грн. (рахується переплата 3 990,00 грн.). 
Таким чином, борг Відповідача становить: 1 448 314, 00 грн. 
Позивач також зазначає, що на час подачі позову до суду у Позивача відсутній договір № 20-029/2910 від 09.11.2020р. та вказані видаткові накладні за підписом Відповідача. Причиною відсутності є загальновідомий факт: до 24 лютого 2022р. ТОВ «НВП АГРІНОЛ» знаходилось та було зареєстровано в м. Бердянськ (Запорізької області). 27 лютого 2022 року військові формування Російської Федерації у незаконний спосіб захопили виробничі потужності, складські приміщення, промислову базу та офісні приміщення ТОВ «НВП АГРІНОЛ» (розташовані за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, Мелітопольське шосе б.84/1), в яких залишилась вся документація підприємства. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022р. «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» місто Бердянськ є окупованим з 27.02.2022р.
На виконання умов спірного договору, окрім видаткових накладних, Покупцю пред`являлись податкові накладні, зареєстровані в Єдиному реєстрі ПН відповідно до законодавства України, які були складені Постачальником за результатами проведених господарських операцій.
03.02.2025р. Відповідачу було направлено претензію № 31/01-1, якою останньому встановлювався строк для погашення заборгованості відповідно до ст. 222 ГК України та ст. 530 ЦК України протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання претензії. Згідно поштового штрих-кода № 0408034329108 Відповідач отримав претензію 21.02.2025р. Таким чином, кінцевий строк для проведення оплати з вказаної заборгованості припадає на (21.02.25р. + 7 днів - 28.02.2025р.). 
Станом дату звернення до Господарського суду міста Києва (16.10.2025) заборгованість в розмірі 1 448 314,00 (один мільйон чотириста сорок вісім тисяч триста чотирнадцять грн. 00 коп.) грн. залишається не сплаченою.
Також Позивач просить стягнути з Відповідача інфляційні збитки - 61 732, 20 грн, 3% річних - 26 664, 85 грн.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ
Судом під час розгляду справи по суті було досліджено наступні докази, якими позивач та відповідач обґрунтовував свої доводи та заперечення, а саме копії: видаткові накладні: АП № 0001611024 від 16.11.21р. на суму 17 928,00 грн.; АП № 0001101031 від 11.01.22р. на суму 863 932,80 грн.; АП № 0000702052 від 07.02.22р. на суму 627 720,00 грн.; акту звірки взаєморозрахунків; податкових накладних з квитанціями до них: № 841 від 16.11.2021р.; № 153 від 11.01.2022р.; № 272 від 07.02.2022р.;претензії № 31/01-1 від 31.01.25р. з доказами направлення Відповідачу; адвокатського запиту до податкової; відповідь податкової; лист ГУ ДПС у м. Києві від 20.01.2026 № 2485/5/26-15-04-04-03.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.
Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.
За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
Згідно з приписами частини першої статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Положеннями статті 205 Цивільного кодексу України унормовано, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Як зазначено у позовній заяві, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол» (надалі - Постачальник, Позивач) та Приватним акціонерним товариством «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (надалі Покупець, Відповідач) було укладено Договір на поставку товару № 20-029/2910 від 09.11.2020р. (надалі - Договір). 
Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутній договір поставки, який був би укладений між сторонами у формі єдиного документу з підписами та печатками обох сторін.
Позивач у позовній заяві зазначає, що причиною відсутності є загальновідомий факт: до 24 лютого 2022р. ТОВ «НВП АГРІНОЛ» знаходилось та було зареєстровано в м. Бердянськ (Запорізької області). 27 лютого 2022 року військові формування Російської Федерації у незаконний спосіб захопили виробничі потужності, складські приміщення, промислову базу та офісні приміщення ТОВ «НВП АГРІНОЛ» (розташовані за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, Мелітопольське шосе б.84/1), в яких залишилась вся документація підприємства. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022р. «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» місто Бердянськ є окупованим з 27.02.2022р.
У письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини між юридичними особами (п. 1 частини першої ст. 208 ЦК України).
Отже, нормами законодавства передбачено, що договори між юридичними особами повинні вчинятись в письмовій формі, при цьому правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) - особами, уповноваженими на це їх установчими документами.
Якщо зміст правочину, воля сторін зафіксовані в одному або кількох документах (у тому числі електронних, за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то він також вважається таким, що вчинений у письмовій формі, за умови, якщо він підписаний його стороною.
Аналогійний висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 922/1403/21.
При цьому, якщо буде доведено, що спірний договір його сторонами виконується, це виключає кваліфікацію договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин частини восьмої ст. 181 ГК України, відповідно до якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладання господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов, а не за наслідками виконання договору сторонами.
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.10.2018 у справі № 922/189/18, від 06.11.2018 у справі № 926/3397/17, від 09.04.2019 у справі № 910/3359/18, від 29.10.2019 у справі № 904/3713/18, від 19.02.2020 у справі № 915/411/19 та постанові Верховного Суду України від 01.06.2020 у справі № 906/355/19.
У поданому до суду Відзиві, Відповідач зазначає, що «Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, Відповідач встановив, що заявлена в позовній заяві заборгованість виникла не тільки за Договором № 20-029/2910 від 09.11.2020 р., а й з Договірного листа № 029-21-1611024 від 16.11.2021 р. Частково товар від Позивача поставлений в нашу адресу на підставі Договірного листа № 029-21-1611024 від 16.11.2021 р. Отже і обов`язок Відповідача оплатити за поставлений товар випливає не тільки з Договору № 20-029/2910 від 09.11.2020 р. , а з Договірного листа № 029-21-1611024 від 16.11.2021 р. Цей факт підтверджує і наданий Позивачем до позовної заяви Акт звірки, в строках 87-88 якого є посилання на Договірний лист № 029-21-1611024 від 16.11.2021 р.».
Таким чином, матеріалами справи встановлено, що між сторонами існують зобов`язання, які мають ознаки договору поставки, а за видатковими накладними № АП-0000611028 від 06.11.20р. на суму 69 120,00 грн.; № АП-0001911005 від 19.11.20р. на суму 493 425,60 грн.; № АП-0001404025 від 14.04.21р. на суму 949 956,00 грн.; № АП-0001805042 від 18.05.21р. на суму 624 504,00 грн.; № АП-0001407005 від 14.07.21р. на суму 594 624,00 грн.; № АП-0001108009 від 11.08.21р. на суму 1 032 864,00 грн.; № АП-0001708042 від 17.08.21р. на суму 955 560,00 грн.; № АП-0002310035 від 23.10.21р. на суму 698 616,00 грн.; № АП-0000411024 від 04.11.21р. на суму 722 275,20 грн.; № АП-0001211002 від 12.11.21р. на суму 10 454,40 грн.; № АП-0003012013 від 30.12.21р. на суму 64 195,20 грн.; № АП-0001101031 від 11.01.22р. на суму 863 932,80 грн.; № АП-0000702052 від 07.02.22р. на суму 627 720,00 грн. факт отримання товару за якими визнається Приватним акціонерним товариством «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД»
Також, матеріалами справи підтверджено, що об`єктивною причиною відсутності зазначених документів є форс-мажорні обставини, а саме тимчасова окупація міста Бердянськ з 27.02.2022 військовими формуваннями Російської Федерації (що підтверджується Переліком територій, затвердженим Наказом Мінреінтеграції № 376), де були розташовані виробничі й офіційні приміщення ТОВ «НВП Агрінол» та де залишилась уся документація підприємства.
Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
В силу частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За умовами частини першої статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина перша статті 692 Цивільного кодексу України).
Двосторонній характер зобов`язань поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З виникненням таких зобов`язань постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати його оплати, а покупець зі свого боку набуває права вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити оплату.
Згідно з положеннями статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Як встановлено матеріалами справи, на виконання умов договору позивачем було здійснено поставку товару відповідачу на загальну суму 8 819 066,40 грн. Поставлений товар згідно видаткових накладних сплачений (не в повному обсязі):
- Видаткова накладна № АП-0000611028 від 06.11.20р. на суму 69 120,00 грн. - оплата згідно плат. дор. № 23661 від 15.12.20р. на суму 69 120,00 грн. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001911005 від 19.11.20р. на суму 493 425,60 грн. - оплата згідно плат. дор. № 23877 від 17.12.20р., № 23977 від 18.12.20р., № 24100 від 21.12.20р., № 121 від 05.01.21р., № 465 від 12.01.21р., № 905 від 18.01.21р., № 1001 від 19.01.21р., № 1346 від 25.01.21р., № 1478 від 27.01.21р., № 3366 від 24.02.21р., № 3476 від 25.02.21р., № 3691 від 01.03.21р. - на суму 493 425,60 грн. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001404025 від 14.04.21р. на суму 949 956,00 грн. - оплата згідно плат. дор. № 7516 від 07.05.21р. на суму 949 956,00 грн. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001805042 від 18.05.21р. на суму 624 504,00 грн. - оплата згідно плат. дор. № 8581 від 14.06.21р., № 8804 від 15.06.21р., № 8904 від 16.06.21р., № 9290 від 18.06.21р., № 9387 від 22.06.21р. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001407005 від 14.07.21р. на суму 594 624,00 грн. - оплата згідно плат. дор. № 11759 від 27.07.21р., № 12198 від 03.08.21р., № 12375 від 04.08.21р., № 12474 від 05.08.21р., № 12646 від 06.08.21р., № 12845 від 10.08.21р., № 12955 від 11.08.21р., № 13042 від 12.08.21р., № 13181 від 13.08.21р. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001108009 від 11.08.21р. на суму 1 032 864,00 грн. оплата згідно плат. дор. № 14563 від 06.09.21р., № 15069 від 13.09.21р., № 15136 від 14.09.21р., № 15220 від 15.09.21р., № 15366 від 16.09.21р., № 15467 від 17.09.21р., № 15599 від 20.09.21р., № 15697 від 21.09.21р., № 15796 від 22.09.21р., № 16420 від 01.10.21р., № 16572 від 04.10.21р., № 16653 від 05.10.21р. (12 000,00 грн.) - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001708042 від 17.08.21р. на суму 955 560,00 грн. - оплата згідно плат. дор. № 17082 від 08.10.21р., № 17139 від 11.10.21р., № 17241 від 12.10.21р., № 17459 від 18.10.21р., № 17535 від 19.10.21р., № 17655 від 20.10.21р., № 17768 від 21.10.21р., № 18371 від 26.10.21р., № 20203 від 16.11.21р., № 16653 від 05.10.21р. (83 550,00 грн.) - сплачена сума - 959 550,00 грн., переплата - 3 990,00 грн.;
- Видаткова накладна № АП-0002310035 від 23.10.21р. на суму 698 616,00 грн. - оплата згідно плат. дор. № 21177 від 29.11.21р., № 21864 від 06.12.21р., № 22053 від 07.12.21р., № 22177 від 08.12.21р., № 22276 від 09.12.21р., № 22412 від 10.12.21р., № 22521 від 13.12.21р., № 22664 від 14.12.21р., № 22752 від 15.12.21р. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0000411024 від 04.11.21р. на суму 722 275,20 грн. - оплата згідно плат. дор. № 22824 від 16.12.21р., № 22969 від 17.12.21р., № 23083 від 20.12.21р., № 23211 від 21.12.21р., № 23401 від 22.12.21р., № 23499 від 23.12.21р., № 23609 від 24.12.21р., № 23696 від 28.12.21р., № 23797 від 29.12.21р. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001211002 від 12.11.21р. на суму 10 454,40 грн. - оплата згідно плат. дор. № 2870 від 22.02.22р. - сплачена повністю;- Вид. накладна № АП-0001611024 від 16.11.21р. на суму 17 928,00 грн. - не сплачена, борг 17 928,00 грн.;
- Видаткова накладна № АП-0003012013 від 30.12.21р. на суму 64 195,20 грн. - оплата згідно плат. дор. № 2724 від 18.02.22р. - сплачена повністю;
- Видаткова накладна № АП-0001101031 від 11.01.22р. на суму 863 932,80 грн. - оплата згідно плат. дор. № 2891 від 22.02.22р. - сплачена сума - 57 276,80 грн., борг - 806 656,00 грн.;
- Видаткова накладна № АП-0000702052 від 07.02.22р. на суму 627 720,00 грн. - не сплачена, борг - 627 720,00 грн.
Позивач зазначає, що неоплаченими залишаються наступні видаткові накладні: № АП 0001611024 від 16.11.21р. на суму 17 928,00 грн.; № АП 0001101031 від 11.01.22р. на суму 863 932,80 грн. (несплаченою частиною залишається 806 656,00 грн.); № АП 0000702052 від 07.02.22р. на суму 627 720,00 грн., №АП 0001708042 від 17.08.21р. на суму 955 560,00 грн. (рахується переплата 3 990,00 грн.). 
Так, у відповідності з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
З наданих до суду видаткових накладних вбачається, що вони підписані та скріплені печаткою лише зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВОВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРІНОЛ».
У постанові Верховного Суду від 14.01.2026 у справі № 922/4558/24, викладено висновок про те, що факт поставки товару може бути підтверджений не лише первинними бухгалтерськими документами, а й сукупністю інших доказів, які переконливо свідчать про здійснення господарської операції. Для встановлення факту передачі товару суд має оцінювати всі надані сторонами докази в їх сукупності, включаючи видаткові накладні, договори, листування між сторонами та інші матеріали, що підтверджують реальність господарських відносин. Відсутність окремих документів (зокрема товаро-транспортних накладних) або непроведення почеркознавчої експертизи не спростовують факт поставки, якщо сторона, яка заперечує її здійснення, не надала належних доказів на підтвердження своїх доводів.
У справах № 927/833/18 та № 918/1026/20 Верховний Суд виснував, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, тобто судам під час розгляду справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця тощо). Водночас неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (поставки товару). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальна поставка товару), а не первинні документи.
Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, у зв`язку з чим під час розгляду справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару. Наведена правова позиція є сталою у судовій практиці і викладена у постановах Верховного Суду від 28.12.2022 у справі № 520/1284/19, від 06.09.2022 у справі № 916/1195/21, від 08.06.2022 у справі № 912/1414/21, від 26.05.2022 у справі № 910/14900/19, від 21.09.2021 у справі № 918/1026/20, від 18.08.2020 у справі № 927/833/18, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18, від 04.11.2019 у справі № 905/49/15.
Виходячи з наведеного, у даному випадку судом досліджується не лише питання належного оформлення (підписання та проставлення печаток) первинних документів, а й наявність обставин (доказів), які б могли достеменно свідчить про реальність господарської операції та руху товару.
У поданому до суду відзиві на позовну заяву, Відповідач зазначає, що частково товар від Позивача поставлений на його адресу на підставі Договірного листа № 029-21-1611024 від 16.11.2021. Отже і обов`язок Відповідача оплатити за поставлений товар випливає не тільки з Договору № 20-029/2910 від 09.11.2020 р. , а з Договірного листа № 029-21-1611024 від 16.11.2021 р. Цей факт підтверджує і наданий Позивачем до позовної заяви Акт звірки, в строках 87-88 якого є посилання на Договірний лист № 029-21-1611024 від 16.11.2021.
При цьому, у відзиві на позовну заяву, Відповідачем не заперечується факт господарських відносин з Позивачем. Відповідач лише звертає увагу, що фактично, з поданих Позивачем доказів неможливо встановити, яку частину заборгованості він просить стягнути за Договором № 20-029/2910 від 09.11.2020 р. , а яку- за Договірним листом № 029-21-1611024 від 16.11.2021.
Позивач у позовній заяві також зазначає, що:
- за видатковою накладною № АП-0001611024 від 16.11.21р. Відповідачем не сплачено суму у розмірі 17 928,00 грн.;
- за видатковою накладною № АП-0001101031 від 11.01.22р. на суму 863 932,80 грн. - оплата згідно плат. дор. № 2891 від 22.02.22р.Відповдіачем сплачена сума - 57 276,80 грн., несплачена сума у розмірі 806 656,00 грн.;
- за видатковою накладною № АП-0000702052 від 07.02.22р. Відповідачем не сплачено суму у розмірі;
- за видатковою накладною № АП-0001708042 на суму 955 560,00 грн. (рахується переплата 3 990,00 грн.).
Матеріали справи також місять копії податкових накладних від 11.01.2022 № 153 на загальну суму 719944, 00 грн.; від 16.11.2021 № 841 на загальну суму 14940, 00 грн.; від 07.02.2022 № 272 на загальну суму 523100, 00 грн. та копії квитанцій про їх надсилання до ДПС.
У постанові від 04.11.2019 зі справи № 905/49/15 Верховний Суд зробив висновки, неврахування яких є підставою касаційного оскарження, що: податкова накладна як доказ може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним; оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, господарські суди повинні враховувати положення ПК України та фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.
Згідно зі статтею 15 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
В силу підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
За умовами пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг (підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України).
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Отже, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.
Саме такий висновок Великої Палати Верховного Суду викладено в постанові від 29.06.2021 у справі №910/23097/17.
Якщо сторона реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, то у такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.06.2022 у справі №922/2115/19).
Враховуючи вищевикладене та підтвердження Відповідачем поставки товару Позивачем на його адресу, наявні у матеріалах справи первинні документи (копії видаткових накладних), а також податкові накладні, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, підтверджують факт поставки відповідачу товару.
Виходячи з вищенаведеного, суд доходить до висновку про належне виконання Відповідачем своїх зобов`язань перед Позивачем згідно вищевказаних накладних.
В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.
Отримання відповідачем поставленого з боку позивача товару є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити поставлений товар відповідно до умов чинного законодавства на підставі оформлених відповідно до умов договору видаткових накладних.
Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 28.02.2018 у справі №910/9075/17, якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.
У постанові Верховного Суду від 10.04.2025 року у справі № 927/1187/23 з подібних правовідносин також вказано, що складені сторонами в двосторонньому порядку видаткові накладні є самостійними підставами виникнення у відповідача обов`язку здійснити повний розрахунок за отриманий товар після його отримання в силу норми закону.
Як вбачається з видаткових накладних № АП-0001611024 від 16.11.21; № АП-0001101031 від 11.01.22; № АП-0000702052 від 07.02.22, в них не встановлено строк оплати отриманого товару, тому Відповідач був зобов`язаний оплатити товар після його отримання, що відповідає положенням ст. 692 ЦК України.
03.02.2025р. Відповідачу було направлено претензію № 31/01-1, якою останньому встановлювався строк для погашення заборгованості відповідно до ст. 222 ГК України та ст. 530 ЦК України протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання претензії. Згідно поштового штрих-кода № 0408034329108 Відповідач отримав претензію 21.02.2025р. Таким чином, кінцевий строк для проведення оплати з вказаної заборгованості припадає на (21.02.25р. + 7 днів - 28.02.2025р.).
Відтак, враховуючи, що факт порушення Відповідачем своїх договірних зобов`язань підтверджений матеріалами справи і не спростований Відповідачем, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» про стягнення боргу в сумі 1 448 314, 00 грн.
Також Позивач просить стягнути з Відповідача інфляційні збитки - 61 732, 20 грн, 3% річних - 26 664, 85 грн.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.
У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.
За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).
Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання.
Водночас, частиною першою статті 8 Цивільного кодексу України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).
Частиною п`ятою статті 4 Цивільного кодексу України передбачено, що інші органи державної влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини.
Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.
З метою реалізації Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).
Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.
Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).
Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.
Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:
- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;
- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
Таким чином, враховуючи наявний факт порушення відповідачем грошового зобов`язання та положення Цивільного кодексу України, вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є правомірними.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 у справі №903/602/24 конкретизувала правовий висновок, викладений в її постанові від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) та зазначила, що три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.
Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (Методологічні положення щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Інфляційні втрати є наслідком інфляційних процесів в економіці, вони об`єктивно виникають унаслідок знецінення грошових коштів, а їх стягнення є компенсацією за понесені втрати. Компенсація кредитору інфляційних втрат згідно з положеннями частини другої статті 625 Цивільного кодексу України є мінімальною гарантією захисту його інтересів, яка забезпечує збереження цінності грошових коштів протягом прострочення оплати боржником відповідних товарів, робіт чи послуг. Інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони, як уже зазначалося, входять до складу грошового зобов`язання і є способом захисту майнового права та інтересу. Тому, на відміну від процентів річних, суд не може зменшити розмір інфляційних втрат. Верховний Суд у своїй практиці послідовно дотримується правової позиції щодо неможливості зменшення розміру інфляційних втрат - висновки про це викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 904/4334/22, від 24 січня 2024 року у справі № 917/991/22, від 01 жовтня 2024 року у справі № 910/18091/23 та від 05 листопада 2024 року у справі № 902/43/24, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 712/4975/22
Відповідачем заперечення щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат подано не було. При цьому, Відповідач звертав увагу, що оскільки з наведених в позовній заяві доводів і наданих до неї доказів не вбачається, за якими саме правочинами нарахована заборгованість, то і правомірність нарахування інфляційних витрат та 3% річних необхідно встановлювати за кожним окремим правочином.
З позовної заяви вбачається, що Позивачем 3% річних та інфляційних втрат застосовані за період з 01.03.25р. по 10.10.2025р.
У судовому засіданні представник Позивача надав пояснення, що нарахування інфляційних витрат та 3% річних здійснювалося після спливу строку, вставленого в претензії № 31/01-1 від 03.02.2025, надісланої Відповідачу.
Так, матеріалами справи встановлено, що 03.02.2025р. Відповідачу було направлено претензію № 31/01-1, якою останньому встановлювався строк для погашення заборгованості відповідно до ст. 222 ГК України та ст. 530 ЦК України протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання претензії. Згідно поштового штрих-кода № 0408034329108 Відповідач отримав претензію 21.02.2025р. Таким чином, кінцевий строк для проведення оплати з вказаної заборгованості припадає на (21.02.25р. + 7 днів - 28.02.2025р.).
Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку, суд дійшов висновку, що останній є арифметично вірним, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні збитки у розмірі 61 732, 20 грн, 3% річних у розмірі 26 664, 85 грн.
За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом
Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гера» підлягають задоволенню повністю
На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача
Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 254, 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВОВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРІНОЛ» до Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» - задовільнити повністю.
2. Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (04070, місто Київ, вул. Борисоглібська, б. 15-В, офіс 8; ЄДРПОУ 05763599) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол» (69019, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 34-А, прим. 48; ЄДРПОУ 32365441): - борг в сумі 1 448 314,00 (один мільйон чотириста сорок вісім тисяч триста чотирнадцять грн. 00 коп.) грн., - інфляційні збитки - 61 732,20 (шістдесят одна тисяча сімсот тридцять дві грн. 20 коп.) грн., - 3% річних - 26 664,85 (двадцять шість тисяч шістсот шістдесят чотири грн. 85 коп.) грн.
3. Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (04070, місто Київ, вул. Борисоглібська, б. 15-В, офіс 8; ЄДРПОУ 05763599) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол» (69019, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 34-А, прим. 48; ЄДРПОУ 32365441) витрати по сплаті судового збору в розмірі 18 440,53 (вісімнадцять тисяч чотириста сорок грн. 53 коп.) грн за подання позовної заяви.
У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення складено та підписано 30.06.2026.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА