Справа № 159/1075/26  Провадження №33/802/483/26 	Головуючий у 1 інстанції:Денисюк Т. В. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 квітня 2026 року,
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 173-4 КУпАП. Провадження у справі закрито на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП у зв`язку з закінченням передбаченого статтею 38 цього Кодексу строку для накладення адміністративного стягнення.
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить оскаржену нею постанову через її незаконність скасувати та водночас поновити строк на її апеляційного оскарження.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу такого висновку.
Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 мотивує тим, що у останній день строку на апеляційне оскарження – 11 травня 2026 року не змогла зареєструвалась на порталі «Електронний суд» через систему «Дія. Підпис» для подачі апеляційної скарги на вищезгадану постанову судді через технічні причини та постійні «підвисання» системи саме у цей день а, відповідно, підписати та відправити апеляційну скаргу. 
Оцінюючи такі її доводи, вважаю їх безпідставними. 
У відповідності до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції із моментом її винесення.
Матеріалами справи стверджується, що оскаржена у даній справі Воронович І.В. постанова судді постановлена 29 квітня 2026 року.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, строк на її апеляційне оскарження закінчився 11 травня 2026 року, ураховуючи те, що 09 та 10 травня 2026 року – вихідні дні.
Однак, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана до Ковельського міськрайонного суду Волинської області поштовим зв`язком лише 12 травня 2026 року, що стверджується відбитком штемпеля на поштовому конверті, тобто із пропуском установленого законом строку на її оскарження. 
Як стверджується змістом матеріалів даної адміністративної справи, ОСОБА_1 та її захисник – адвокат Талашко І.М. були присутніми при розгляді даної справи у суді першої інстанції Тобто, перша знала про наявність такої постанови судді стосовно неї та була обізнана із її змістом, починаючи з 29 квітня 2026 року. 
Однак, така постанова судді Воронович І.В. оскаржена із пропуском строку на її оскарження, і усі доводи, зазначені у клопотанні про його поновлення строку, є недостатньо обгрунтованими мотивами неможливості подачі апеляційної скарги, у визначений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк, оцінюються як безпідставні та не можуть слугувати підставою у підтвердження поважності пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції, про скасування якої порушується питання у поданій нею апеляційній скарзі. 
Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності.
Апелянт пропустила строк апеляційного оскарження судового рішення, і хоча порушує питання про його поновлення, однак, поважних причин пропуску цього строку, не наводить.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В
Відмовити ОСОБА_1  у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 квітня 2026 року про її притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 173-4 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: