УХВАЛА

26 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/13240/22 (910/14563/23) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Огороднік К.М., Погребняк В.Я.,
розглянувши у письмовому провадженні заяву Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича
про ухвалення додаткового рішення
у справі №910/13240/22(910/14563/23)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському"
до 1) Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт"; 2) Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Боярчукова С.Г.
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: 1) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ляшук Олени Вікторівни; 2) Державного підприємства "Сетам"
про скасування акта, визнання недійсним свідоцтва та витребування майна
в межах справи №910/13240/22
за заявою Прокторемо Інвестментс Лімітед
до Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському"
про банкрутство,
ВСТАНОВИВ:
Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Крайчинський Сергій Станіславович 16.06.2026 подав до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просить стягнути з Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" 484570,80 грн судового збору, сплаченого ним за подання апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Разом з тим відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Отже, наведена норма пов`язує повноваження суду апеляційної чи касаційної інстанції щодо розподілу судових витрат із випадками зміни рішення або ухвалення нового рішення без передачі справи на новий розгляд.
Водночас постановою Верховного Суду від 11.06.2026 у цій справі постанову господарського суду апеляційної інстанції та рішення господарського суду першої інстанції скасовано, а справу в частині позовної вимоги про витребування майна передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
У п. 99 постанови від 11.06.2026 Верховний Суд зазначив, що остаточний розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, має бути здійснений господарським судом першої інстанції за результатами нового розгляду справи.
Отже, питання розподілу судових витрат не може бути вирішене до ухвалення судового рішення за результатами нового розгляду спору, оскільки саме від результатів вирішення спору залежить їх розподіл між учасниками справи.
За таких обставин питання про розподіл судового збору у розмірі 484570,80 грн, сплаченого заявником за подання апеляційної скарги, не може бути вирішене Верховним Судом на цій стадії розгляду справи, а має бути вирішене господарським судом першої інстанції за результатами нового розгляду спору. 
З огляду на викладене підстави для ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 244 ГПК України відсутні, а тому заява Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 123, 129, 244, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13240/22(910/14563/23) відмовити.

Головуючий суддя В. Картере

Судді К. Огороднік

В. Погребняк