ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 квітня 2026 року м. Житомир справа № 240/23212/24
категорія 113070200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови, 
встановив:
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у м.Києві Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить скасувати постанову від 24.09.2024 №097482, винесену начальником Відділу державного нагляду (контролю) у м.Києві.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що вказав, що під час перевірки посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено перевірку належного позивачу транспортного засобу VAN HOOL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водіїв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
За результатами перевірки було складено акт від 25.07.2024 №079107 за висновками якого під час перевірки виявлено наступне порушення: "під час міжнародних нерегулярних пасажирських перевезень, про що свідчить пасажир в ТЗ, за маршрутом «Київ Україна-Болгарія Несебр» на момент проведення перевірки відсутні документи, а саме: список пасажирів (дозвіл інтербус), реєстраційні листи (тахокарти) режиму праці та відпочинку водіїв, чим порушено cт.53 Закону України «Про автомобільний транспорт»".
На підставі акта перевірки начальником відділу державного нагляду (контролю) у м.Києві Державної служби України з безпеки на транспорті було прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 24.09.2024 №097482, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 34000,00 грн, за порушення абзацу шостого ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Позивач зазначає, що з 20.12.2010 набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01.07.1970, в частині надання до контролю інформації про режим роботи та відпочинку за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт чи роздруківок, надання бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом. При цьому, в розумінні наведених вище положень, інформація щодо режиму праці та відпочинку водія відтворюється у роздруківці (якщо на ТЗ встановлено цифровий тахограф), тахокартах (якщо на ТЗ встановлено аналоговий тахограф), за допомогою бланку підтвердження діяльності (якщо водій не працював, виконував іншу роботу).
Отже, підчас перевірки водії зобов`язані надавати інспектору для контролю тахокарти за день проведення перевірки та попередні 28 календарних днів, тобто 29 тахограм, або бланк підтвердження діяльності.
Позивач зазначає, що на виконання вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, за ті дні, за які у водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були відсутні щоденні реєстраційні листки (тахокарти), останніми були надані бланки підтвердження діяльності, які перевіряючими особами не були взяті до уваги.
Факт наявності у водіїв на момент перевірки бланків підтвердження діяльності підтверджується відеофіксацією перевірки на портативні відеореєстратори посадових осіб Укртрансбезпеки, які здійснювали рейдову перевірку.
Таким чином, дії посадової особи відповідача щодо винесення постанови протиправними про накладення адміністративного-господарського штрафу необґрунтованим та безпідставним, а сама постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. 
Крім того, позивач посилається на неправильну кваліфікацію посадовими особами Укртрансбезпеки виявленого порушення, адже за відсутність щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водія (тахокарт) Законом України «Про автомобільний транспорт» передбачена відповідальність не шостим абзацом, а одинадцятим частини 1 статті 60 (управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).
Після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
31.12.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов за вх. №72752/24, відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти заявлених вимог та просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказав, що на момент перевірки зафіксовано наступне порушення "відсутні список пасажирів (дозвіл Інтербус), реєстраційні листи (тахокарти) режиму праці та відпочинку водіїв". Відсутність усіх необхідних документів, визначених положеннями Закону №2344-ІІІ, на момент проведення рейдової перевірки, знайшла своє відображення в акті від 25.07.2024 №АР 079107.
Щодо надання позивачем бланку підтвердження діяльності водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за період з 27.06.2024 по 25.07.2024 (перебування у відпустці) відповідачем у відзиві зазначаємо, що в ЄКІС «Шлях» наявна інформація щодо заявок на перетин кордону водіями призовного віку (18 – 60 років) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , створених ФОП ОСОБА_1 . 
Стосовно кваліфікації порушення представником відповідача у відзиві вказано, що згідно з абзацом шостим частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 Закону №2344-ІІІ.
Вказане положення є основною підставою юридичної відповідальності, тобто, нормою, яка передбачає притягнення до відповідальності у випадку вчинення дій передбачених нею.
Вказана норма для встановлення свого змісту відсилає до статті 53 Закону №2344-ІІІ, яка, за своїм змістом, є додатковою підставою юридичної відповідальності.
Норми передбачені статтею 53 Закону №2344-ІІІ власне й визначають ті вимоги, яких повинні дотримуватися автомобільні перевізники при здійсненні міжнародних перевезень, та з недотриманням яких, пов`язується застосування санкції, передбаченої абзацом шостим частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ.
Відповідно до положень частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 25.07.2024 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у м.Києві Державної служби України з безпеки на транспорті у м.Києві, Берестейський проспект, станція метро Житомирська, було проведено перевірку належного позивачу транспортного засобу VAN HOOL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водіїв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
За результатами перевірки було складено акт від 25.07.2024 №079107 в якому було зафіксовано наступне порушення: «під час міжнародних нерегулярних пасажирських перевезень, про що свідчить пасажир в ТЗ, за маршрутом «Київ Україна-Болгарія Несебр» на момент проведення перевірки відсутні документи, а саме: список пасажирів (дозвіл інтербус), реєстраційні листи (тахокарти) режиму праці та відпочинку водіїв, чим порушено cт.53 Закону України «Про автомобільний транспорт»» (а.с.13).
На підставі акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.07.2024 №079107, підписаного посадовими особами Укртрансбезпеки, було призначено розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 24.09.2024 у період з 08:00 до 12:00 про що повідомлено позивача (а.с.15).
Позивачем на адресу відповідача 20.09.2024 надіслано лист разом із копією списку пасажирів (ІНТЕРБУС) на 3 арк., копії щоденних реєстраційних листків (тахокарт) на 2 арк. та копії бланків підтвердження діяльності водіїв на 2 арк. (а.с.16-23).
Начальником відділу державного нагляду (контролю) у м.Києві Державної служби України з безпеки на транспорті було прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 24.09.2024 №097482, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000,00 грн (а.с.24).
Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 7, 14 статті 6 Закону України від 05.04.2001 №2344-ІII «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344-ІII) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно з пунктом 1, абзацом першим пункту 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
При цьому, згідно з статтею 1 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник – фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Абзацом сьомим статті 34 Закону №2344-ІІІ визначено, що автомобільний перевізник повинен забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.
Згідно з положеннями статті 34 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен, зокрема: 
виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;
забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;
забезпечувати безпеку дорожнього руху;
забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Положеннями Порядку №1567 врегульовано, що:
- рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України (пункт 2);
- рейдові перевірки на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення і направлення на рейдову перевірку (пункт 3);
- рейдова перевірка проводиться на підставі направлення на рейдову перевірку (у паперовій або електронній формі (за наявності технічної можливості) із зазначенням посадових осіб за формою згідно з додатком 1 (далі - направлення), що складається та підписується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу (пункт 4);
- під час проведення рейдової перевірки перевіряється дотримання автомобільними перевізниками та водієм вимог законодавства про автомобільний транспорт. Вичерпний перелік питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами, розробляється Укртрансбезпекою і затверджується Мінрозвитку (пункт 5);
- у разі виявлення в ході рейдової перевірки транспортного засобу порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою, яка провела перевірку, складається акт проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за формою згідно з додатком 2 (далі - Акт) (пункт 13).
Нормами пункту 14 Порядку №1567 визначено, що рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:
наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;
додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);
відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;
оснащення таксі справним таксометром;
відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;
додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;
наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;
додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;
виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);
виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Згідно із пунктом 20 Порядку №1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Вичерпний перелік питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 16.04.2025 №703 (далі Вичерпний перелік).
Відповідно до підпункту 5 пункту 1 глави ІІІ Вичерпного переліку, перевіряється наявність та надання водієм для перевірки документів, на підставі яких виконується перевезення реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом - роздруківку на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водіїв.
Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт».
Статтею 53 Закону №2344-III визначено вимоги до організації міжнародних перевезень пасажирів і вантажів.
Так, у відповідності до вимог статті 53 Закону №2344-III організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.
Згідно положень статті 53 Закону №2344-III при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати:
дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;
свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;
список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях);
білетно-облікову документацію;
схему маршруту.
У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.
Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Крім того, водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення перевезень. 
Одночасно з цим, вказана правова конструкція означає, що "передавати для перевірки" визначені законодавством документи у повному їх обсязі водій повинен не лише на вимогу або "за запитом" інспекторів, але самостійно, виконуючи передбачений законом обов`язок.
Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначений Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385).
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 терміни вживаються у такому значенні:
- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;
- картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі.
Тобто, картка водія для тахографа - це пластикова карта з вбудованим мікрочіпом та є «ключем», що забезпечує ідентифікацію та аутентифікацію водія з використанням шифрувальних (криптографічних) засобів. Вона дозволяє зчитувати з цифрового пристрою записану і збережену інформацію про дотримання водієм (конкретним) режиму праці та відпочинку, контролю швидкості і часу руху автомобіля, тобто, зафіксувати свій особистий режим роботи та відпочинку на цифровому тахографі та в подальшому відтворити його на паперовому носії (роздруківка) можливо тільки за використання в тахографі особистої картки водія. Картка є документом європейського зразка, який видається тільки особисто водієві і є його власністю. Вся інформація про водія вноситься в європейську базу даних ТАСНОnet, і водій отримує індивідуальний номер карти, яка має офіційний статус як в Україні, так і в країнах Європейського Союзу. Цей прилад контролює роботу водія, фіксує години роботи і відпочинку. Без картки водія неможливо встановити його режим праці та відпочинку. Особиста карта водія потрібна, щоб користуватися цифровим тахографом, що встановлений у транспортному засобі, який виконує перевезення вантажів з метою фіксування інформації про режим праці та відпочинку водія. За відсутності у слоті тахографа особистої картки водія, інформація про режим праці та відпочинку водія не буде фіксуватися і роздруківки режиму праці та відпочинку водія теж не буде за певний період, а отже і порушуватимуться чинні вимоги законодавства у сфері автомобільного транспорту.
Відповідно до приписів чинного законодавства, в тому числі ЄУТР, роздруківка на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок повинна містити інформацію щодо того водія, який перебуває за кермом, а зазначене можливе тільки за умови використання ним персональної картки водія.
Відсутність документу - картки водія автоматично тягне за собою відсутність документу - роздруківки на паперовому носії інформацію про його ж роботу та відпочинок, що є порушенням вимог ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Отже, роздруківка є документом похідним від картки водія, адже процес її створення неможливий без використання картки в тахографі.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції №385 тахокарта бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.
Відповідно до пункту 3.3 розділу ІІІ Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа, у тому числі смарт-тахографа особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; 
- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Відповідно до пункту 3.5 Інструкції №385 перевізники:
- забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);
- зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії;
- аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.
Згідно з пунктом 3.6 Інструкції №385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: 
- правильності роботи тахографа та відповідності його гину згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); 
- наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;
- дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа;
- дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;
- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;
- строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що водії, які здійснюють перевезення на вантажних автомобілях з повною масою понад 3,5 тонн, зобов`язані мати діючий та повірений тахограф.
У пункті 3.3 Інструкції №385 вказано, що водій має при собі: 1. протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; 2. заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Згідно наведеної норми, водій транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом повинен мати протокол про перевірку та адаптацію тахографа та роздруківку даних роботи тахографа.
Беззаперечним є тлумачення сполучника ''чи''. Проте, смислове розуміння в цілому пункту 3.3 Інструкції №385 вказує на те, що сполучник чи вказує на альтернативну можливість мати різні документи залежності від виду тахографа (аналогового чи цифрового).
Згідно із пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції №385 автомобільні перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів та здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу аналоговий або цифровий (у тому числі смарт-тахограф)); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа (у тому числі смарт-тахографа); строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
Таким чином, автомобільні перевізники мають обов`язок забезпечити, а водії пред`явити особам, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт, документи, на підставі яких здійснюються міжнародні перевезення. Крім того, на водіїв покладається обов`язок допускати до перевірки тахографів посадових осіб відповідача, надавати їм тахокарти, а також у разі, якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздрукувати інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.10.2024 у справі №140/5466/23, від 08.09.2025 у справі №500/4485/24.
Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт установлена статтею 60 Закону №2344-ІII.
Абзацом шостим частини 1 статті 60 Закону №2344-III передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Встановлено, що 25.07.2024 інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у м.Києві, відповідно до направлення від 18.07.2024 №001311 на рейдову перевірку, на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження і розвантаження, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.
Згідно з пунктом 4 Порядку №1567 зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422 (далі – Порядок №422) водій транспортного засобу зобов`язаний надати на час перевірки посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи. Перевірка одного транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години. 
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №422, було зупинено транспортний засіб марки VAN HOOL, державний номерний знак НОМЕР_2 , який використовувався позивачем під час здійснення пасажирських перевезень в міжнародному сполученні за маршрутом Київ Україна – Болгарія Несебр.
Під час здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом шостим частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ.
Виконання резидентами України міжнародних пасажирських перевезень без документів, визначених статтею 53 Закону №2344-ІІІ, а саме: на момент перевірки відсутні список пасажирів (дозвіл Інтербус), реєстраційні листи (тахокарти) режиму праці та відпочинку водіїв.
Відсутність усіх необхідних документів, визначених положеннями Закону №2344-ІІІ, на момент проведення рейдової перевірки, знайшли своє відображення в акті від 25.07.2024 №АР 079107.
Формування та збір документів для перевезення завершується на початку руху та всі документи щодо перевезення мають бути наявні у водія під час перевірки, тобто саме на місці зупинки (події) мають бути надані первинні документи, інші документи на підставі яких здійснюється перевезення.
Щодо надання позивачем бланку підтвердження діяльності водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за період з 27.06.2024 по 25.07.2024 (перебування у відпустці) зазначаємо, що в ЄКІС «Шлях» наявна інформація щодо заявок на перетин кордону водіями призовного віку (18 – 60 років) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , створених ФОП ОСОБА_1 .
Згідно із абзацом шостим частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штраф за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 Закону №2344-ІІІ.
Вказане положення є основною підставою юридичної відповідальності, тобто, нормою, яка передбачає притягнення до відповідальності у випадку вчинення дій передбачених нею.
Вказана норма для встановлення свого змісту відсилає до статті 53 Закону №2344-ІІІ, яка, за своїм змістом, є додатковою підставою юридичної відповідальності. 
Норми передбачені статтею 53 Закону №2344-ІІІ власне й визначають ті вимоги, яких повинні дотримуватися автомобільні перевізники при здійсненні міжнародних перевезень, та з недотриманням яких, пов`язується застосування санкції, передбаченої абзацом шостим частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ.
Частинами 3-6 статті 53 Закону №2344-ІІІ передбачено перелік документів, який повинен бути наявний у водія при здійсненні відповідних видів міжнародних автомобільних перевезень.
Як вбачається зі змісту частин 7 та 8 статті 53 Закону №2344-ІІІ вказані нормативні вимоги сформульовані таким чином, що стосуються усіх випадків здійснення міжнародних автомобільних перевезень незалежно від їх виду.
Згідно з частиною 8 статті 53 Закону №2344-ІІІ водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Крім того, 20.12.2010 набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01.07.1970 (далі – ЄУТР), у частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні. 
Пункт 7 а) статті 12 Глави ІІІ Використання обладнання Додатку – Контрольний пристрій ЄУТР , передбачає що: якщо водій керує транспортним засобом, оснащеним контрольним пристроєм відповідно до додатку 1, то він зобов`язаний пред`явити щоразу, коли цього вимагатиме інспектуюча посадова особа: i) реєстраційні листки за поточний тиждень та листки, використані водієм протягом попередніх 15 календарних днів; ii) картку водія, якщо вона у нього є в наявності; iii) та будь-які записи, зроблені власноручно, та роздруківки, зроблені протягом поточного тижня та попередніх 15 календарних днів, як це вимагається відповідно до цієї Угоди.
Починаючи з дати набрання чинності, встановленої у статті 13-біс цієї Угоди, періоди часу, згадані в підпунктах i) та iii), повинні охоплювати поточний день та попередні 28 календарних днів.
Відповідно автомобільний перевізник не забезпечив належні умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства, що передбачено абзацом сьомим статтею 34 Закону №2344-ІІІ.
Формування та збір документів для перевезення завершується на початку руху та всі документи щодо перевезення мають бути у водія на руках, а не в офісах інших осіб, саме на місці зупинки (події) мають бути надані первинні документи, інші документи на підставі яких здійснюється перевезення та саме на підставі цих, а не складених в інший час документів та наявних поза місцем події, встановлюються фактичні обставини, зокрема, щодо перевізника. Носієм доказової інформації щодо встановлених таким чином обставин, є первинні документи контролю, що складаються контролюючим органом, акти, довідки – відповідно до зазначених вище правил і процедур, передбачених вищезгаданими профільними нормативно-правовими актами. У даному випадку, на місці події (зупинки) за наданими водієм транспортного засобу матеріалами та відомостями складено акт, який є носієм доказової інформації (доказової бази).
Основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно з пунктами 25, 26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). 
У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.
10.09.2024 повідомленням від 10.09.2024 №78603/30/24-24, яке було направлено позивачу рекомендованим листом із штрих-кодовим ідентифікатором №0600960327826, було викликано його для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 24.09.2024 (а.с.15). Вказане повідомлення отримано 17.09.2024. 
Отже, позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи.
Листом від 25.09.2024 №83783/628/24-24, який було направлено позивачу 26.09.2024 рекомендованим листом із штрих-кодовим ідентифікатором №0600966450158, було йому направлено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №097482 від 24.09.2024.
В акті перевірки зафіксовано, що під час здійснення перевезення пасажирів на момент перевірки відсутні список пасажирів (дозвіл Інтербус), реєстраційні листи (тахокарти) режиму праці та відпочинку водіїв.
Відсутність документа - картки водія автоматично тягне за собою відсутність документу - роздруківки на паперовому носії інформації про його ж роботу та відпочинок, що є порушенням вимог статті 53 Закону №2344-ІІІ.
Суд погоджується, що за фактичних обставин справи, правильною кваліфікацією відсутності роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія за наявності цифрового тахографа, відсутності документів на вантаж є саме приписи абзацу шостого частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ.
При цьому слід зазначити, що позивачем на спростування викладених в акті перевірки обставин жодного належного та допустимого доказу не подано, а надіслані позивачем на адресу відповідача 20.09.2024 лист разом із копією списку пасажирів (ІНТЕРБУС) на 3 арк., копії щоденних реєстраційних листків (тахокарт) на 2 арк. та копії бланків підтвердження діяльності водіїв на 2 арк. (а.с.16-23), які також долучені до матеріалів справи, не спростовують зафіксовані в акті перевірки порушення.
Відсутність визначених законом документів під час здійснення перевезення пасажирів вже є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу до перевізника.
Відтак, зважаючи на зафіксовані в акті перевірки порушення, а саме здійснення перевезення пасажирів за відсутності списку пасажирів (дозвіл Інтербус), реєстраційних листів (тахокарт) режиму праці та відпочинку водіїв за 25.07.2024, за наслідками розгляду справи відповідачем винесено оскаржувану постанову від 24.09.2024 №097482.
На думку суду, вказана постанова винесена відповідачем в межах наданих йому повноважень із дотриманням процедури її розгляду та прийняття та у відповідності до норм Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядку №1567 і є правомірною.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку про дотримання відповідачем вимог законодавства щодо призначення, проведення рейдової перевірки від 25.07.2024, правильної кваліфікації виявлених порушень та правомірності винесення постанови від 24.09.2024 №097482 про застосування адміністративно-господарського штрафу за допущені порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а тому підстави для її скасування відсутні.
Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не стягує судові витрати із відповідача на користь позивача у зв`язку із відмовою у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
вирішив:
Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у м.Києві Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Берестейський, 57, м.Київ, 03113, код ЄДРПОУ 39816845) про скасування постанови.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

30.04.26