УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 червня 2026 року
м. Київ
справа № 465/8889/25 
провадження № 51- 2266 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Львівського апеляційного суду від 09 березня 2026 року стосовно ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2025 року задоволено клопотання про застосування примусових заходів медичного 
характеру у кримінальному провадженні № 12025141370000620 від 25 липня 
2025 року стосовно ОСОБА_4 , за ч. 4 ст.185 Кримінального кодексу України 
(далі - КК) - застосовано до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Згідно з ухвалою суду, ОСОБА_4 , у період встановленого в Україні воєнного стану Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (із подальшими змінами), 25 липня 2025 року, близько 15:55, перебуваючи поблизу кафе «Unitas» за адресою: м. Львів, вул. Київська, 24, таємно, шляхом вільного доступу, зі столика літньої тераси вказаного кафе, викрав мобільний телефон «Iphone 11» вартістю 6500 грн з сім-карткою мобільного оператора 
«ВФ Україна» № НОМЕР_1 , у чохлі вартістю 173 грн, який належить потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 6 673 грн.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09 березня 2026 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вищезазначену ухвалу місцевого суду - без змін. 
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи вимоги, стверджує, що за змістом приписів ч. 1 ст. 512 та ч. 1 ст. 405 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) участь особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, як під час судового розгляду, так і під час апеляційного перегляду є обов`язковою. Однак суд апеляційної інстанції переглянув ухвалу місцевого суду без участі 
ОСОБА_4 .
Колегія суддів Верховного Суду, перевіривши касаційну скаргу та копію оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Висновки суду про вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, а також щодо виду застосованого примусового заходу медичного характеру колегія суддів не перевіряє, оскільки прокурор не оскаржує законності й обґрунтованості судового рішення у цій частині.
Водночас безпідставними, на переконання колегії суддів, є твердження прокурора про наявність підстав для скасування судового рішення з огляду на таке.
За змістом ч. 1 ст. 512 КПК судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.
Відповідно до п. 24 ст. 3 КПК судове провадження - це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Отже, кримінальне провадження у суді першої інстанції включає в себе підготовче провадження та судовий розгляд. Судовий розгляд у цій категорії проваджень здійснюється за правилами глави 28 КПК з урахуванням особливостей, визначених ст. 512 КПК.
Натомість, провадження в суді апеляційної інстанції здійснюється відповідно до вимог глави 31 КПК.
Системний аналіз викладених вище приписів КПК свідчить, що імперативна законодавча вимога, передбачена ст. 512 КПК, щодо обов`язкової участі особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, стосується лише суду першої інстанції, який здійснює судовий розгляд указаного питання, та за результатами його розгляду постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 КПК.
Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника (ст. 506 КПК).
Згідно з ч. 4 ст. 401 КПК обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.
Тобто прокурор, стверджуючи про обов`язкову участь ОСОБА_4 під час провадження в суді апеляційної інстанції, щодо якого місцевий суд застосував примусові заходи медичного характеру, по суті ототожнює дві різні стадії: судовий розгляд та апеляційний перегляд судових рішень.
Ураховуючи викладене, зазначені прокурором доводи не свідчать про наявність будь-якого порушення вимог КПК, оскільки обов`язкова участь особи стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру передбачена тільки для розгляду справи судом першої інстанції і поширюється на апеляційне провадження лише з огляду на положення ч. 4 ст. 401 КПК та ст. 506 КПК (в частині, якщо за характером розладу психічної діяльності чи психічного захворюванняособа може приймати участь у судовому засіданні). 
Такий підхід апеляційного суду щодо необов`язкової під час апеляційного розгляду участі особи стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зокрема з позицією, викладеною в постанові від 19 вересня 2019 року (справа № 171/557/18).
Разом з цим, як убачається з копії оскаржуваного судового рішення, апеляційний розгляд відбувся за участі законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 . При цьому, як зазначив суд апеляційної інстанції, ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, оскільки перебуває в будинку для літніх людей «Осінь життя», в телефонному режимі просив проводити апеляційний розгляд за його відсутності та за участю його законного представника ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_6 .
До того ж, в касаційній скарзі прокурора не йдеться щодо неналежного повідомлення ОСОБА_4 про розгляд кримінального провадження стосовно нього в суді апеляційної інстанції, а зміст ухвали апеляційного суду свідчить, що предметом розгляду була апеляційна скарга захисника, у якій не ставилося питання про погіршення становища особи, стосовно якої застосовані примусові заходи медичного характеру.
Отже, наведені у касаційній скарзі прокурора доводи не свідчать про недотримання апеляційним судом вимог КПК, з огляду на що підстав для задоволення касаційної скарги прокурора Суд не убачає.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Львівського апеляційного суду від 09 березня 2026 року стосовно ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3