30.04.2026 
Справа №489/639/26
Провадження №2/489/1145/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 м. Миколаїв
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди
встановив.
Позивач, через свого представника – адвоката Коваля О.В., звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідачки майнову шкоду у розмірі 145 526,21 грн.; судовий збір у розмірі 1455,26 грн. та витрати на правничу допомогу. Мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_2 17 грудня 2024 о 20 год. 40 хв. В м. Миколаєві по вул.. Троїцькій, 152, керуючи транспортним засобом Toyota Colora, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїжджаючи з паркомісця по вул.. Троїцькій навпроти магазину «Копійка» почала рух по вул. Троїцькій в бік вул. Космонавтів, та була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, та під час перестроювання в ліву смугу руху, не надала дорогу транспортному засобу, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтись, внаслідок чого спричинила зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi Pajero р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.3.б, п. 10.1, п. 10.3, п. 13.1 ПДР України. Постановою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 09.05.2025, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП. Транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було забезпечено полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 2225279228 страховою компанією АТ СК «Країна». Відповідно до Звіту № 266-24, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, який належить позивачу, становить 243263,47 грн. Також, позивачем було сплачено за послуги для отримання звіту про незалежну оцінку майна з визначенням вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП у розмірі 6500,00 грн. Страховою компанією АТ СК «Країна» відшкодовано позивачу кошти за шкоду, заподіяну майну з урахуванням розміру франшизи, у розмірі 104237,21 грн. За таких обставин, позивачу завдано матеріальної шкоди на суму, яка становить різницю між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу та страховою виплатою з урахуванням витрат на отримання звіту про незалежну оцінку у розмірі 145526,21 грн. 
Ухвалою суду від 05.02.2026, цивільну справу прийнято до провадження, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Власником транспортного засобу марки Mitsubishi Pajero р/н НОМЕР_2 є ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
Судом встановлено, що 17 грудня 2024 о 20:40 год. ОСОБА_2 в м. Миколаєві, по вул. Троїцькій, 152, керуючи транспортним засобом Toyota Corola р/н НОМЕР_4 , виїжджаючи з паркомісця по вул. Троїцькій навпроти магазину "Копійка", почала рух по вул. Троїцькій в бік вул. Космонавтів, та була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, та під час перестроювання в ліву смугу руху, не надала дорогу транспортному засобу, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтись, внаслідок чого спричинила зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi Pajero р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.3.б, п. 10.1, п. 10.3, п. 13.1 ПДР України.
Норми права та мотиви їх застосування. 
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Окрім цього, відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №754/1114/15-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі №370/2787/18, від 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.
Відповідно до частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Постановою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 09.05.2025, ОСОБА_2 визнано винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1. ст. 247 КУпАП.
Частина 4 ст. 82 ЦПК України вказує на те, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно звіту № 266-24 про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 23.12.2024, вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату ДТП – 17.12.2024 становить 113505,63 грн. 
Як вбачається з скриншоту, долученого до матеріалів справи, 06 січня 2026 на картку ОСОБА_1 АТ «СК «Країна» виплатила страхове відшкодування у розмірі 104237,21 грн. 
Позивач в своєму позові просить стягнути з відповідачки суду матеріального збитку у розмірі 145526,21 грн. беручи з розрахунку суму у розмірі 243263,47 грн. віднімаючи страхову виплату у розмірі 104237,21 грн.з додаванням оплати за отримання звіту про оцінку майна 6500,00 грн.
У звіті № 266-24 про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, оцінювач ОСОБА_4 зазначає вартість матеріального збитку заподіяного в результаті ДТП, станом на 17.12.2024 у розмірі 113505,63 грн. у розділі «Види вартості, які визначались»: Ринкова вартість, яка дорівнює 385849,50 грн.; вартість відновлювального ремонту, яка дорівнює 243263,47 (з урахуванням ПДВ з запчастинах). 
Відповідно до ст.22 ЦК України, відшкодуванню підлягають саме збитки, а не вартість ремонту без урахування зносу, що також узгоджується із положеннями ст.1192 ЦК України.
Згідно з приписами статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (тобто реальні збитки).
Приписи статті 1192 ЦК України передбачають, що розмір збитків до відновлення пошкодженої речі, тобто, приведення її у той стан, який існував до пошкодження (у даному випадку до ДТП).
Суд зазначає, що позивачем помилково взято в розрахунок вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 243263,47 грн., замість вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП станом на 17.12.2024 у розмірі 113505,63 грн., оскільки фактично сума у розмірі 243263,47 грн. є поліпшенням у порівнянні зі станом до, у даному випадку, ДТП, ураховуючи виплачену страховиком потерпілому узгодженої суми визначеного страхового відшкодування, правові підстави для стягнення на користь позивача будь-яких сум, поза межами визначеної вартості матеріального збитку, відсутні.
З наведених обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 9268,42 грн. (113505,63 грг. (вартість матеріального збитку) – 104237,21 грн. (виплата страхового відшкодування)). 
Щодо судових витрат.
Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 87 грн.(задоволено 6% від фактично заявлених позовних вимог).
Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
За проведення дослідження та надання звіту, ОСОБА_1 сплачено ФОП ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 6500 грн., що підтверджується квитанцією № 201460747 від 20.12.2024.
Згідно ч.2 п.3 ст.141 ЦПК України інші витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог у разі часткового задоволення позову, таким чином за витрати пов`язані з наданням висновку з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 390 гривен (6% від вартості дослідження).
Вимога щодо стягнення витрат на правову допомогу підлягає вирішенню в порядку визначеному ч.8 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд 
вирішив:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 9268 грн. 42 коп..
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 92 грн. 69 коп. та витрати за проведення дослідження у розмірі 390грн.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Повний текст судового рішення складено «30» квітня 2026.
Суддя Н.О. Рум`янцева