Справа № 766/12289/24
н/п 2/766/777/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого      Булах Є.М., 
секретар судового засідання        Кошева А.П.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
представник позивача Ковальова А.О.
інші учасники справи: не з`явились 
справа №766/12289/24; провадження №2/766/777/26 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за 
позовом:  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) в інтересах якої діє представник за ордером Ковальова Анастасія Олегівна (РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 )
до
відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-Авто» (ЄДРПОУ 35120389, місцезнаходження: 75024, Херсонська область, Білозерський район, с. Чорнобаївка, Миколаївське шосе, 7-й км)
предмет та підстави позову: про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення попередньої оплати за товар
учасники справи: не з`явилися
негайно після закінчення судового розгляду по суті, ухвалив рішення про наступне та,-
встановив:
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
У липні 2024 року представник позивачки через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення попередньої оплати за товар та розірвання договору купівлі-продажу, у якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 24.02.2025 року, просив: 
стягнути з відповідача на користь позивачки попередню оплату за Договором купівлі-продажу №64393 від 03.11.2021 року у розмірі 210 323,20 грн.;
3% річних у розмірі 14 192,49 грн.;
інфляційні втрати у розмірі 40 005,39 грн.;
розірвати договір купівлі-продажу №64393 від 03.11.2021 укладений між відповідачем та позивачкою;
стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
Позовна заява обґрунтована тим, що 03.11.2021 року між відповідачем та позивачкою укладено договір купівлі-продажу №64393, за яким відповідач зобов`язався передати у власність позивачки транспортний засіб (автомобіль) Tuareg R-Line 3.0 V6 TDI, 2022 року випуску, колір бежевий металік Sechura Beige. Комплектація товару визначена комерційною пропозицією до договору. За п. 2.1 договору, на дату складання договору ціна товару становить 82 414,00 доларів США, у тому числі ПДВ 13735,67 грн, вартість без ПДВ 68678,33. За п. 2.3.1 договору, перша частина 9,71% ціни товару, що становить 8002,40 доларів США сплачується покупцем самостійно протягом 3 робочих днів від дня підписання договору. У цей же день, у відповідності до акту вибору автомобіля від 03.11.2021 р. покупцем було оплачено на користь відповідача 8 000,00 доларів США. Відповідачем взяте на себе зобов`язання по поставці товару виконано не було. Станом на день подання позову, автомобіль поставлено не було. З огляду на невиконання умов договору, просить окрім внесеної суми попередньої оплати стягнути 3% річних та інфляційні втрати.
23.01.2025 року представником позивачки через систему «Електронний суд» подано клопотання про долучення доказів.
24.02.2025 року представником позивачки через систему «Електронний суд» подано заяву про збільшення розміру позовних вимог.
21.03.2025 року представником позивачки через систему «Електронний суд» подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 33 880,40 грн.
В ході розгляду справи представник позивача та позивач у судовому засіданні проведеному в режимі відео конференції позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та письмово поданих заяв про долучення доказів та про збільшення розміру позовних вимог, просили позов задовольнити. Додатково зазначали, що договір було укладено між сторонами, істотні умови договору погоджено та підписано, на виконання умов договору позивачем у строки визначені між сторонами було здійснено попередню оплату вартості автомобілю, однак відповідач протягом тривалого часу взяті на себе зобов`язання не виконував, що і зумовило звернення позивача із даним позовом до суд. 
Також пояснили, що позивач, перебуваючи на окупованій території України самостійно не в змозі була прибути для отримання предмету договору, автомобілю, разом з тим її син ОСОБА_2 від імені позивача неодноразово у телефонному режимі та шляхом листування звертався до відповідача про виконання умов договору та у подальшому про повернення попередньої оплату проведеної позивачем у розмірі 8 000,00 доларів США, що у перерахунку до гривні становить 293 920,00 грн. на розрахунковий рахунок із зазначенням актуального розрахункового рахунку та актуальної адреси для листування, однак відповідачем жодних дій по поверненню грошових коштів проведено не було. Також зазначали, що не зважаючи на те, що відповідачем в ході розгляду справи було здійснено повернення грошових коштів на розрахунковий рахунок наданий позивачем у еквіваленті до гривні у розмірі 210 323,20 грн., вважали, що відповідачем належним чином умови договору не виконувались протягом тривалого часу та до цього часу не виконано у повному обсязі, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у заявленому розмірі зазначеному у заяві про збільшення позовних вимог та розірвати договір купівлі-продажу.

Виклад позиції відповідача.
18.11.2024 року представником відповідача через підсистему «Електронний суд» подано пояснення, у яких позовні вимоги сторона відповідача не визнає та просить відмовити у їх задоволенні, разом з тим вказує про готовність повернути позивачу суму завдатку у розмірі 210 323,20 грн. при умові надання Товариству достовірних відомостей про банківський рахунок ОСОБА_1 або особи належним чином уповноваженої нею на отримання коштів. 
Свої заперечення сторона відповідача мотивувала тим, що оскільки повна вартість товару, обумовлена умовами договору, покупцем у сумі, еквівалентній 82 414,00 доларів США не відбулась, а відтак, у продавця не виник обов`язок передати транспортний засіб позивачці, відповідно Товариством умови договору не порушені, а позивачка не мала підстав розраховувати на отримання у власність транспортного засобу.
Умовами договору передбачено, що термін поставки у 270 робочих днів це строк, впродовж якого товар мав бути поставлений дистриб`ютором на склад продавця. При цьому, подальша передача товару покупцю мала відбутись виключно за фактом надходження від покупця повної оплати товару. Крім того, 270 днів від дня укладення договору закінчились 11.11.2022 року тобто в день деокупації правобережної частини Херсонської області. Станом на 11.11.2022 року за об`єктивних та незалежних від ані дистриб`ютора ані від відповідача підстав транспортний засіб не міг бути поставлений на склад продавця. Після деокупації правобережної частини Херсонської області Товариство мало можливість отримати від дистриб`ютора транспортний засіб для подальшої передачі позивачці, однак, при укладенні договору позивачка для зв`язку із нею повідомила актуальну для листування та зв`язку адресу та номер телефону, але за номер телефону при здійсненні відповідачем до позивача дзвінку абонент знаходився поза зоною досяжності. Територія місця проживання позивачки Великолепетиський район Херсонської області перебувала і досі перебуває в тимчасовій окупації з 24.02.2022 р. Після 11.11.2022 року відповідач неодноразово намагався зв`язатися з позивачкою за вказаним нею номером телефону, з метою повідомлення про можливість передачі транспортного засобу, однак, зв`язок з абонентом був відсутній. При цьому, сторона відповідача звертала увагу суду, що сама позивачка впродовж 2022-2024 років не вчиняла жодних спроб вийти на зв`язок. За умовами договору, сума 8002,40 доларів США є завдатком, а не авансом, як вказує позивачка. Підстави для розірвання договору позивачкою не доведені, як і не доведено і момент виникнення у відповідача обов`язку повернути суму завдатку та 3% річних та інфляційних втрат. 
Також відповідач не погоджується із заявленою стороною позивача сумою до стягнення витрат на правову допомогу, вважає її завищеною з огляду на незначну складність справи та невеликий обсяг використаних при підготовці позову доказів.
З огляду на викладене, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.
В ході розгляду справи відповідачем надано до суду заяву з повідомленням про перерахування на банківський рахунок позивача ОСОБА_1 суми завдатку у розмірі 210 323,20 грн. у якій зазначено, що ТОВ «Юг Авто» повернуло на рахунок ОСОБА_1 завдаток, однак відповідач позовні вимоги не визнає та заперечує проти задоволення вимог позивача, як в частині розірвання договору так і щодо нарахування позивачем 3% річних та втрат від інфляції. 
У подальшому, представником відповідача подано клопотання про розгляд справи без участі сторони відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечували з підстав викладених у письмових заявах та пояснень наданих у судовому засіданні.

ІІІ . Процесуальні дії суду у справі.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.08.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) осіб. У справі призначено судове засідання.
18.11.2024 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення.
23.01.2025 від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів.
23.01.2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про витребування доказів.
24.02.2025 року від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про збільшення розміру позовних вимог.
11.03.2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про витребування доказів та визнання явки позивача обов`язковою у судове засідання.
13.03.2025 року від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшли витребувані відповідачем докази.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.03.2025 року клопотання представника відповідача задоволено. Визнано обов`язковою явку у судове засідання позивача ОСОБА_1 
21.03.2025 року від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 33 880,40 грн.
23.04.2025 року від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення.
01.10.2025 року від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та його представника.
03.12.2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
12.01.2026 року через підсистему «Електронний суд» надійшло повідомлення про вступ у справу представника ОСОБА_3 в інтересах позивача.
02.03.2026 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.
07.05.2026 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі представника відповідача.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник за ордером КовальоваА.О. позовні вимоги викладені у заяві про збільшення розміру позовних вимог підтримали та просили їх задовольнити. Надали пояснення аналогічні там, що викладені у позовній заяві, та ті що надавались усно у раніше проведених судових засіданнях.
У судове засідання представник відповідача не з`явився, через підсистему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав з підстав наведених у письмових заявах та поясненнях що надавались у судових засіданнях.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України та після закінчення судового розгляду перейшов на стадію ухвалення судового рішення відклавши проголошення судового рішення на 14.05.2026 року о 15-00 год..
Вчинення інших процесуальних дій у цій справі під час оголошеної перерви та протягом цього періоду, а також у судовому засіданні призначеному для проголошення судового рішення не допускається.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.
03.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юг-Авто» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу №64393, за яким продавець зобов`язується передати у власність покупця транспортний засіб (автомобіль), Touareg R-Line 3.0 V6 TDI, рік випуску 2022, колір бежевий металік Sechura Beige, 1 шт, вартістю 82414,00 доларів США, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його за ціною, зазначеною в Договорі.
За п. 2.1, сторони дійшли до угоди, що на дату складання Договору ціна Товару становить 82 414,00 доларів США, у тому числі ПДВ 13735,67. Вартість товару без ПДВ складає 68 678,33 грн.
Згідно п. 2.2 договору, покупець зобов`язується повністю оплатити Товар за ціною, встановленою в п. 2.1 цього Договору, протягом 2-х робочих днів з моменту виставлення рахунку-фактури на Товар. Термін поставки автомобіля 270 робочих днів від дня укладення цього договору. Термін поставки автомобіля покупцю не пізніше 3-х робочих днів з моменту поставки дистриб`ютором Товару на склад продавця.
Відповідно до п. 2.3 договору, за згодою продавця сума, що зазначена в п. 2.1 договору, може бути сплачена двома частинами згідно до виставлених покупцю двох окремих рахунків-фактур Продавця. В цьому випадку оплата здійснюється в наступному порядку:
2.3.1 перша частина 9,71% ціни Товару, що складає 8002,40 доларів США, в тому числі ПДВ – 13735,67, сплачується покупцем самостійно протягом 3-х робочих днів від дня підписання договору; На підтвердження зобов`язання, а також з метою забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, сума, зазначена в п. 2.3.1 цього договору, яка сплачується покупцем в рахунок майбутніх платежів є завдатком. Відповідно до вимог п. 1 ст. 571 ЦК України у випадку порушення зобов`язання з вини покупця, сума, вказана у п. 2.3.1 договору, покупцю не повертається і залишається у продавця;
2.3.2 друга частина суми 90,29% Товару, що складає 74 411,60 доларів США, у тому числі ПДВ, сплачується за рахунок власних коштів протягом 2-х робочих днів з моменту поставки дистриб`ютором Товару на склад Продавця.
За п. 3.1 договору, продавець передає у власність покупцеві транспортний засіб за умови повної оплати Товару за ціною, зазначеною в п. 2.1 цього договору, за адресою: 75024, Херсонська область, Білозерський район, с. Чорнобаївка, Миколаївське шосе, 7 км, автосалон продавця, не пізніше 270-х робочих днів з моменту поставки дистиб`ютором Товару на склад Продавця. 
Відповідно до п. 3.2 договору, повідомлення про готовність Товару до передачі здійснюється продавцем, як правило, в усній формі телефонним повідомленням за контактним номером телефону Покупця. Сторони прийшли до згоди, що таке повідомлення є належним і достатнім.
Згідно п. 3.4 договору, протягом трьох робочих днів з моменту надання інформації про готовність Товару до передачі Покупцю та при виконанні покупцем всіх платіжних зобов`язань згідно п. 2.2, покупець разом з представником продавця повинен оглянути Товар та прийняти його, в цей час оформлюється та підписується Акт огляду автомобіля та видаткова накладна на Товар.
За п. 8.1 договору, жодна зі сторін не несе жодної відповідальності за невиконання кожного із положень цього Договору, якщо це невиконання трапилось внаслідок причин, що перебувають поза сферою контролю сторони, яка не виконує (форс-мажор), такі як стихійні лиха, екстремальні погодні умови, пожежі, війни, страйки, військові дії, цивільні безладдя, втручання з боку влади, дистриб`ютора, ембарго, зміни законодавства, які повністю перешкоджають виконанню Договору, але не обмежувані ним.
Згідно п. 8.2 сторона, для якої форс-мажор перешкоджає виконанню договору, повинна повідомити іншу сторону у найкоротший термін, не більше ніж 3 дні.
Форс мажор автоматично продовжує дію цього договору на термін форс-мажору, але не більше 1 місяця. Якщо протягом цього терміну форс-мажор не припиняє дії, цей договір вважається розірваним.
03.11.2021 року між сторонами підписано акт вибору автомобіля.
11.12.2023 року ОСОБА_1 на ім`я директора ТОВ «Юг-Авто» складено заяву-претензію, у якому з огляду на положення п. 8.3 договору просила повернути внесений нею завдаток в розмірі 8000,00 доларів США в перерахунку у гривні курсом 293 920,00 грн. на розрахунковий рахунок протягом одного місяця до 11.01.2024 р. Вказана заява-претензія надіслана АТ «Укрпошта» 11.12.2023 р. за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Чорнобаївка, вул. Миколаївська, 7 км. Відомостей щодо вручення/невручення вказаної заяви матеріали справи не містять. Аналогічного змісту заяву надіслано 12.12.2023 р.
Згідно копії платіжної інструкції №15 від 14.03.2025 року ТОВ «Юг-Авто» на рахунок ОСОБА_1 перераховано 210 323,20 грн. з призначенням: повернення завдатку у зв`язку з відсутністю повної оплати за договором купівлі-продажу №64393 від 03.11.2021 р., у тому числі ПДВ 20% 35053,87 грн.
ІV. Оцінка Суду.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, однією з яких є договори.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду) (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18)).
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року в справі № 465/5980/17 (провадження № 61-1178св20)).
Частина перша статті 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За змістом частин першої та третьої статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.
У статті 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Встановлено, що сторони уклали договір купівлі-продажу та досягли згоди щодо істотних умов цього договору, а саме предмету договору, строку поставки, ціни договору, порядку розрахунку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань.
За правилами ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.
На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання.
Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.
Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.
За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Будь-який попередній платіж є авансом, якщо в договорі не зазначено зворотного.
Тобто, будь-які кошти, які не мають ознак завдатку, тобто: передані в рахунок належних з покупця майбутніх платежів, але до укладення основного договору; видані за домовленістю (правочином) неписьмової форми, - це аванс, який, за законом, не наділений забезпечувальними (штрафними) властивостями, а виконує лише одну функцію - платіжну.
Аванс – це грошова сума або інша майнова цінність, яка передається однією стороною договору другій у рахунок майбутніх платежів. На відміну від завдатку, який при невиконанні договору стороною, що дала завдаток, нею втрачається, аванс у разі порушення умов договору повертається стороні, яка його видала. Як і завдаток, аванс служить доказом укладення договору, але, на відміну від завдатку, не є способом забезпечення виконання зобов`язання. Тому будь-яка попередня плата вважається авансом, якщо в договорі немає прямої вказівки на те, що ця плата є завдатком. При належному виконанні договірного зобов`язання аванс включається в загальний рахунок остаточної плати. Факт видачі авансу не зобов`язує сторони виконувати умови попередніх домовленостей. Видавши та отримавши на стадії попередньої домовленості оплату у формі авансу сторони ще наділені правом відмовитися від укладення основного договору.
Згідно зі ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Приписи статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.
Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі продажу.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 25 вересня 2013 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2016 року у справі № 6-176цс12 та Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 461/5297/16-ц.
З наведеного слід дійти висновку, що якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора, а якщо з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток в подвійному розмірі.
В свою чергу, аванс - це форма попередньої оплати, яка при виконанні зобов`язання зараховується до основного платежу, а у разі невиконання зобов`язання підлягає поверненню особі, яка його сплатила.
Умовами самого договору визначено, що сума, сплачена позивачкою в розмірі 8000,00 дол. США є завдатком.
Відповідно частини 1, 2 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.
В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.
У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватись з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.
Тобто йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 року у справі №183/262/17.
Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, установлених зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні з`ясувати не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у виді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі №6-75цс13).
Покупець ОСОБА_1 виконала свій обов`язок за договором купівлі-продажу №64393 від 03.11.2021 року щодо здійснення першого платежу(завдатку) передбаченого умовами договору, натомість продавець ТОВ «Юг-Авто» не передав їй товар у обумовлений сторонами договору строк, посилаючись на форс-мажорні обставини, що настали не залежно від волі товариства та об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань за умовами договору.
Пунктом 8.3. Договору сторони передбачили, що форс-мажор автоматично продовжує дію цього Договору на термін форс-мажору, але не більше 1 місяця. Якщо протягом терміну форс-мажор не припиняє дії, цей Договір вважається розірваним. При цьому, Договором передбачений обов`язок сторони для якої настали форс-мажорні обставини повідомити іншу сторону про це не більше як через 3 дні.
Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України та ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) - це надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.
28 лютого 2022 року Торгово-Промислова Палата опублікувала на своєму офіційному сайті лист щодо військової агресії російської федерації проти України як форс-мажорну обставину (обставину непереборної сили), що стало підставою введення воєнного стану.
Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню, що 24.02.2022 о 05:00 президент рф оголосив своє рішення про початок спеціальної військової операції в Україні та збройними силами рф здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) (далі - Наказ №75, до якого належала зокрема Херсонська міська територіальна громада. Наказ №75 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22 грудня 2022 року «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (далі - Наказ №309). Згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно до Наказу № 415 від 29 листопада 2024 року) вся територія Великолепетиського району, починаючи з 24.02.2022 року перебуває під тимчасовою окупацією.
Місто Херсон починаючи з 01.03.2022 року та до 11.11.2022 року було тимчасово окупованим рф.
Позивачка, звертаючись до суду з позовом, вказувала на невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару.
В той же час, судом встановлено, що по перше за умовами договору, товар мав бути поставлений протягом 270 робочих днів з дня укладення договору, тобто 16.11.2022 року; по друге передача транспортного засобу повинна була відбутись покупцю за місцем укладення договору та за умови повної оплати Товару, в той же час, позивачкою доказів внесення повної вартості товару суду не надано.
Крім того, розділом 8 Договору сторонами визначено форс-мажорні випадки, до якого зокрема відноситься і війна, військовий стан.
Пунктом 8.3 визначено порядок розірвання договору, зокрема з огляду на не припинення форс-мажорних обставин, а з огляду на те, що військовий стан не припинив свою дію і на час розгляду справи судом, то договір, в силу його умов вважається розірваним та окремому розірванню не підлягає.
У статті 653 ЦК України передбачені правові наслідки розірвання договору. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Аналіз положень частини п`ятої статті 653 ЦК України свідчить, що тільки при розірванні договору у зв`язку з істотним його порушенням однією зі сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору.
Обставини форс-мажору, за загальним правилом, звільняють сторони від відповідальності за порушення зобов`язання, тобто від нарахування неустойки (штрафу, пені) за неналежне виконання зобов`язань. Таким чином, введення воєнного стану на території України є загально відомим фактом і за своєю природою є форс-мажором та може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Однак, настання обставини непереборної сили не може бути підставою для звільнення особи від обов`язку повернути безпідставно збережені кошти.
Судом встановлено, що відповідачем перераховано на рахунок позивачки суму завдатку у розмірі 210 323,20 грн.
Крім того, сторони самостійно погодили, що в разі настання форс-мажорних обставин жодна зі сторін не несе жодної відповідальності за невиконання кожного із положень Договору, а відтак, суд дійшов висновку про неможливість покладення на відповідача обов`язку сплати процентів та інфляційних втрат, про які просить позивачка, оскільки позивачкою, в порушення умов договору, не було внесено повної оплати вартості товару, та відповідно з урахування загальновідомого факту про початок широкомасштабного вторгнення, окупацію міста Херсона та всієї Херсонської області неможливо покласти на відповідача відповідальність за начебто порушене зобов`язання.
Суд також приймає до уваги ту обставину, що сторонами погоджено засіб зв`язку телефонним режимом, а з огляду на місце проживання позивачки на окупованій території Херсонської області відповідач не мав можливості зв`язатися безпосередньо з позивачкою. Посилання представника позивачки на те, що син позивачки мав право діяти в її інтересах суд до уваги не приймає, оскільки суду не надано відповідної довіреності на представлення її інтересів сином, а відповідач не мав права вирішувати питання щодо виконання умов договору з особою без відповідних повноважень.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За приписами ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до ч. 1 ст. 79 ЦПК України та ч. 6 ст. 81 ЦПК України докази мають відповідати ознакам достовірності, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
V. Заходи забезпечення позову (заяви).
Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.
VI. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір стягується пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на відмову у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-284, 353-355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-Авто» (ЄДРПОУ 35120389, місцезнаходження: 75024, Херсонська область, Білозерський район, с. Чорнобаївка, Миколаївське шосе, 7-й км) про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення попередньої оплати за товар - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮГ-Авто», ЄДРПОУ 35120389, місцезнаходження: 75024, Херсонська область, Білозерський район, с. Чорнобаївка, Миколаївське шосе, 7-й км.
Повний текст рішення складено 14.05.2026 року.

Суддя	Є. М. Булах