ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 р.	Справа № 520/23651/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2026, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 03.04.26 по справі № 520/23651/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Департаменту патрульної поліції    
про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення суми заборгованості, моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив:
- визнати припинення трудових відносин ОСОБА_1 з Департаментом патрульної поліції на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпПУ з 18.04.2025р;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції внести відповідні записи про звільнення до трудової книжки ОСОБА_1 та до державних реєстрів;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції всі суми заборгованостей за відпрацьований час та за невикористані відпустки, суми компенсацій та гарантій, передбачених трудовим законодавством;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції в якості компенсації спричиненої ОСОБА_1 моральної шкоди 27000 гривень.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2026 року відмовлено у задоволенні позову.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2026 та прийняти постанову, якою позов задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, Апелянт зазначає про безпідставне прийняття судом дефектних доказів відповідача, ігнорування факту навмисного недопущення його до роботи після поновлення. Окрім цього, скаржник наголошує на помилковому незастосуванні ч. 3 ст. 38 КЗпП України, стверджуючи, що через відсутність спеціальних норм у Законі «Про Національну поліцію» його рапорти про звільнення у зв`язку з порушенням прав мали бути задоволені за загальним трудовим законодавством.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції України на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №1 управління патрульної поліції в Харківській області ДПП (далі – УПП в Харківській області ДПП).
Наказом ДПП від 09.05.2025 №1661 відносно позивача було призначено службове розслідування, утворено дисциплінарну комісію та відсторонено останнього від виконання службових обов`язків. На період відсторонення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків останнього зобов`язано перебувати на робочому місці у відділі забезпечення діяльності УПП в Харківській області ДПП.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування став рапорт старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , т.в.о. командира роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП, зі змістом про те, що капрал поліції ОСОБА_1 без поважних причин не вийшов на службу у період з 26.04.2025 по цей час, про що було складено відповідні акти невиходу на службу.
За результатами проведеного службового розслідування начальником ДПП 23.05.2025 затверджено висновок.
Згідно з висновком службового розслідування позивач був відсутній на службі без поважних причин 26.04.2025, 29.04.2025, 30.04.2025, 03.05.2025, 04.05.2025, 07.05.2025, 08.05.2025 та період з 09.05.2025 до 23.05.2025 включно.
Під час службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку про те, що ОСОБА_3 вчинено дисциплінарний проступок, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6 та 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту.
На підставі вказаного вище висновку службового розслідування начальником ДПП видано наказ від 03.06.2025 №349 «Про застосування до працівника УПП в Харківській області ДПП дисциплінарного стягнення», яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Вказане стягнення було реалізовано наказом ДПП «По особовому складу» від 30.06.2025 № 1077 о/с, яким ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції з 30.06.2025 відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.
Під час службового розслідування дисциплінарною комісією було встановлено наступне: попередньо відносно позивача наказом ДПП від 30.08.2024 № 1872, за фактом невиходу на службу 29.08.2024 було призначено службове розслідування, утворено дисциплінарну комісію та відсторонено останнього від виконання службових обов`язків.
Відповідно до висновку службового розслідування, проведеного на підставі наказу ДПП від 30.08.2024 № 1872 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» затвердженого 25.09.2024, за фактом невиходу на службу капрала поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП дисциплінарною комісією встановлено, що останній без поважних причин в умовах воєнного стану був відсутній на службі 29.08.2024 та 24.09.2024, про що складено відповідні акти про відсутність на службі. Дні невиходу на службу капралом поліції ОСОБА_3 визнано прогулом.
За вчинення дисциплінарного проступку до позивача наказом ДПП від 15.10.2024 № 596 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом ДПП від 24.10.2024 № 2433о/с «По особовому складу» відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції з 24 жовтня 2024 року.
Вважаючи своє звільнення незаконним, ОСОБА_1 оскаржив вказані вказані вище накази у суді, справа №520/31019/24.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 по справі №520/31019/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними та скасовано накази ДПП від 15.10.2024 №596 та від 24.10.2024 №2433 о/с, яким до ОСОБА_4 застосовано дисциплінарне стягнення та яким останнього було звільнено зі служби в поліції.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №2 рот №1 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП з 24.10.2024.
Зобов`язано ДПП нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 24.10.2024 по 07.04.2025 у розмірі 75702 (сімдесят п`ять тисяч сімсот дві) гривні 00 коп.
Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 допущено до негайного виконання.
09.04.2025 до УПП в Харківській області ДПП від позивача надійшов рапорт, в якому останній просив начальника УПП в Харківській області ДПП звільнити його зі служби в поліції з 10.04.2025 за власним бажанням на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (вх. №3567еп від 09.04.2025).
10.04.2025 за вих. № 4248/41/14/01-2025 ОСОБА_5 було надано відповідь на вказаний рапорт, згідно якої повідомлено, що на момент надходження його рапорту про звільнення зі служби в поліції до керівництва УПП в Харківській області ДПП не надходив наказ ДПП про скасування наказу ДПП від 24.10.2024 № 2433о/с «По особовому складу» щодо звільнення його зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліції» та поновлення на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП. ОСОБА_5 повідомлено, що УПП в Харківській області ДПП є територіальним (відокремленим) підрозділом ДПП та згідно із законодавством України реалізовує свої повноваження на території Харківської області. Структура, штатна чисельність територіального (відокремленого) підрозділу затверджуються в установленому законодавством порядку.
Надалі ОСОБА_6 з аналогічним рапортом на звільнення звернувся до ДПП (вх. № 4925 від 10.04.2025), який в подальшому був направлений до УПП в Харківській області ДПП та зареєстрований за вх. № 3567еп від 14.04.2025.
В межах компетенції начальником УПП в Харківській області ДПП було розглянуто вказаний вище рапорт та листом вих. №4399/41/14/01-2025 від 15.04.2025 надано відповідь ОСОБА_1 про те, що на момент надходження рапорту про звільнення зі служби в поліції до керівництва УПП в Харківській області ДПП не надходив наказ ДПП про скасування наказу ДПП від 24.10.2024 № 2433о/с про звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліції» та поновлення на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП. Враховуючи викладене, станом на дату звернення не має правових підстав для розгляду рапорту щодо звільнення зі служби в поліції.
16.04.2025 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 №520/31019/24 наказом ДПП №670 о/с було скасовано наказ ДПП від 24.10.2024 №2433 о/с про звільнення зі служби в поліції відповідно до підпункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» капрала поліції ОСОБА_1 з 24.10.2024; та поновлено останнього на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП з 25.10.2024.
16.04.2025 ОСОБА_1 відділом кадрового забезпечення УПП в Харківській області ДПП було надіслано лист вих. № 4461/41/14/01-2025 з наступним змістом: «На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року № 520/31019/24 наказом ДПП від 16.04.2025 № 670о/с скасовано наказ ДПП від 24.10.2024 № 2433о/с про звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліції» капрала поліції ОСОБА_1 (0196831), поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП, з 24 жовтня 2024 року та поновлено на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Харківській області, з 25 жовтня 2024 року. У зв`язку з вищевикладеним, Вам необхідно прибути до УПП в Харківській області ДПП (м. Харків, вул. Шевченка, 315-А, каб. 305) для оформлення документів» та витяг із наказу ДПП від 16.04.2025 № 670 о/с.»
Вказаний лист було направлено позивачу рекомендованим листом на його адресу місця проживання та реєстрації, яка вказана в особовій справі, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень № 74 від 16.04.2025, номер відправлення 0601136347121, та в подальшому вручено особисто позивачу 21.04.2025.
17.04.2025 ОСОБА_1 повторно подав рапорт на звільнення зі служби в поліції на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням), вх. № 3988еп від 18.04.2025 та в межах компетенції останньому надано відповідь (вих. № 4625/41/14/01-2025 від 21.04.2025) з інформацією про те, що його рапорт розглянуто.
Згідно з листом Національної поліції України від 31.05.2021 № 6684/01/12-2021, відповідно до статті 60 Закону України «Про національну поліцію» проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за власним бажанням. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби
Згідно з листом Національної поліції України від 31.05.2021 № 6684/01/12-2021, відповідно до статті 60 Закону України «Про національну поліцію» проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за власним бажанням. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби. У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону зазначено, що до приведення законодавства України у відповідність до цього Закону акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить йому.
У частині п`ятій статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус судів» визначено, що висновки про застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.02.2021 № 826/10404/16, «нормативно-правові акти, які були прийняті до утворення поліції і не суперечать законодавству про останню, мають застосовуватися, як спеціальні норми права, до правовідносин, що виникають з приводу проходження служби поліцейськими до прийняття відповідних нормативно- правових актів».
Згідно з постановою до спірних правовідносин слід застосовувати приписи Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів у країни від 29 липня 1991 року № 114.
У пункті 68 Положення передбачено, що особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт.
В листі позивача повторно проінформовано, що наказом Департаменту патрульної поліції від 16.04.2025 № 670 о/с скасовано наказ Департаменту патрульної поліції від 24.10.2024 № 2433 о/с про звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліції», відповідно якого капрал поліції ОСОБА_6 поновлений на службі в поліції.
Додатково надіслано графік несення служби особовим складом батальйонів УПП в Харківській області ДПП на квітень 2025 року та наголошено на необхідності несення служби у визначені дні.
Також його проінформовано, що вважається прогулом невихід на службу без поважних причин поліцейського, який подав рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням, після дат, зазначених у його рапорті, та за відсутності наказу про звільнення. За вказаним фактом проводитимуться службові розслідування та вирішуватиметься питання про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності.
Ураховуючи викладене, питання про звільнення капрала поліції ОСОБА_4 зі служби в поліції задоволено відповідно до пункту 68 Положення № 114.
Відповідно до затвердженого начальником УПП в Харківській області ДПП графіку несення служби особовим складом батальйонів УПП в Харківській області ДПП на квітень 2025 року 1 батальйон, в якому ніс службу позивач, 17.04.2025 та 18.04.2025 мав заступати на чергування у нічні зміни.
Розстановкою сил та засобів роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП, затвердженою командиром батальйону №1 УПП в Харківські області ДПП підполковником поліції Віталієм Латишевим 17.04.2025, підтверджено, що у період з 19:00 год. 17.04.2025 до 07:00 год. 18.04.2025 ОСОБА_1 був відсутній на зміні.
У зв`язку із чим, 17.04.2025 т.в.о. командира взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП ст. лейтенантом поліції ОСОБА_7 , командиром батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП полковником поліції Латишевим В.О., ст. інспектором черговим ВЧС УПП в Харківській області ДПП майором поліції Тєльной С.В. було складено акт про відсутність на службі з 19:00 год. 17.04.2025 по 07:00 год. 18.04.2025 без поважних причин поліцейського ОСОБА_1 .
Також 17.04.2025 т.в.о. командира роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП ст. лейтенантом поліції Кузнецовим Дмитром на ім`я начальника УПП в Харківській області ДПП було подано рапорт за змістом якого встановлено, що позивача було завчасно повідомлено про графік несення служби, дату та час прибуття на службу повідомленнями у месенджерах та на телефонні дзвінки за номером +38095152829. Проте, ОСОБА_6 на дзвінки не відповідав, виклики скидував, історію повідомлень в месенджерах видаляв.
17.04.2025 о 18:00 год. під час проведення шикування роти №1 батальйону №1 було виявлено відсутність на службі позивача, на телефонні дзвінки він не відповідав, що було зафіксовано на бодікамеру.
До рапорту було додано скріншоти з месенджерів про сповіщення позивача. 17.04.2025 т.в.о. командира взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП ст. лейтенантом поліції ОСОБА_7 було подано рапорт зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово здійснювались телефонні дзвінки та надсилались повідомлення у месенджери WhatsAPP, Telegram, Viber з метою з`ясування причин не виходу на службу, проте останній на телефонні дзвінки та повідомлення не відповідав.
Також були здійснені виїзди за місцем проживання позивача, які останній вказав у відділі кадрового забезпечення УПП в Харківській області ДПП: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . За вказаними адресами двері ніхто не відчиняв, проте сусідка з кв. АДРЕСА_4 повідомила, бачила позивача зранку. Під час вказаних подій проводилась відеофіксація.
До рапорту було додано роздруківки з різних месенджерів. Дослідженням графіку несення служби особовим складом батальйонів УПП в Харківській області ДПП на квітень та травень 2025 року, затвердженим підполковником поліції Левченком Віктором Васильовичем, начальником УПП в Харківській області ДПП дисциплінарною комісією було встановлю, що особовий склад батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП заступав на службу в наступні дні: 17.04.2025 (нічна зміна); 18.04.2025 (нічна зміна); 21.04.2025 (денна зміна); 22.04.2025 (денна зміна); 25.04.2025 (нічна зміна); 26.04.2025 (нічна зміна); 29.04.2025 (денна зміна); 30.04.2025 (денна зміна); 03.05.2025 (нічна зміна); 04.05.2025 (нічна зміна); 07.05.2025 (денна зміна); 08.05.2025 (денна зміна).
Однак капрал поліції ОСОБА_6 на службу так і не з`явився про що було складено акти про відсутність на службі капрала поліції ОСОБА_4 17.04.2025, 18.04.2025, 21.04.2025, 22.04.2025, 25.04.2025, 26.04.2025, 29.04.2025, 30.04.2025, 03.05.2025, 04.05.2025, 07.05.2025, 08.05.2025.
Крім того, під час проведення службового розслідування з метою детального встановлення причин та обставин відсутності капрала поліції ОСОБА_4 на службі (ймовірного перебування на лікарняному) направлено лист до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДПП (лист УПП в Харківській області ДПП № 5467/41/14/01-2025 від 12.05.2025) щодо надання інформації, використовуючи дані веб-порталу надання електронних послуг – електронного реєстру листків непрацездатності, про те чи звертався капрал поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , до закладів охорони здоров`я в період часу з 16.04.2025 по цей час включно та чи були останньому надані довідки про тимчасову непрацездатність відповідними медичними закладами.
14.05.2025 до УПП в Харківській області ДПП надійшов лист про те, що капрал поліції ОСОБА_6 перебував на лікарняному з 16.04.2025 по 18.04.2025 та з 21.04.2025 по 25.04.2025.
Будь-яка інформація щодо перебування капрала поліції ОСОБА_4 на лікарняному або інші підтверджуючі відомості його законної відсутності на службі: 26.04.2025 (нічна зміна); 29.04.2025 (денна зміна); 30.04.2025 (денна зміна); 03.05.2025 (нічна зміна); 04.05.2025 (нічна зміна); 07.05.2025 (денна зміна); 08.05.2025 (денна зміна) дисциплінарній комісії не надано, про що складені відповідні акти про невихід на службу.
Відповідно до наказу ДПП від 09.05.2025 № 1661 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», капрала поліції ОСОБА_6 відсторонено від виконання службових обов`язків та на період проведення службового розслідування визначено тимчасове місце несення служби у відділі забезпечення діяльності УПП в Харківській області ДПП. Капрал поліції ОСОБА_6 , був обізнаний з вимогами наказу ДПП від 09.05.2025 №1661 шляхом направленням йому повідомлення засобом електронної комунікації, а саме месенджером WhatsApp 09.05.2025 о 12:13.
Проте, для несення служби до відділу забезпечення діяльності УПП в Харківській області ДПП позивач не з`явився про що було складено акти про відсутність на службі капрала поліції ОСОБА_4 09.05.2025, 10.05.2025, 12.05.2025, 13.05.2025, 14.05.2025, 15.05.2025, 16.05.2025, 17.05.2025, 19.05.2025, 20.05.2025, 21.05.2025, 22.05.2025 та 23.05.2025.
З метою дотримання вимог чинного законодавства України та забезпечення права під час проведення службового розслідування, для надання пояснення в рамках проведення службового розслідування позивачу було направлено виклик до УПП в Харківській області ДПП поштовим зв`язком рекомендованим листом та на електронну адресу (вих. № 1242з/41/14/01-2025 від 12.05.2025) і за допомогою засобу електронної комунікації, а саме месенджеру, з проханням прибути 14.05.2025 на 10.00 до УПП в Харківській області ДПП з метою надання пояснень за вищевказаним фактом.
Крім того його повторно повідомлено, про відсторонення від виконання службових обов`язків, та те, що на період відсторонення він повинен перебувати на робочому місці у відділі забезпечення діяльності УПП в Харківській області ДПП з 09.00 до 18.00.
Капрал поліції Єрохін М. для надання пояснень не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, у зв`язку з чим, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 15.05.2025 у присутності: старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП та лейтенанта поліції Медовкіна Владислава Володимировича, інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП складено акт про відмову від надання пояснень (матеріалів) або виконання вимог капралом поліції ОСОБА_3 , зареєстрований в УПП в Харківській області ДПП від 15.05.2025 № 866вн/41/14/01-2025. 
З метою повного з`ясування всіх обставин справи, в межах службового розслідування було опитано т.в.о. начальника відділу кадрового забезпечення УПП в Харківській області ДПП майора поліції Іващенка Олександра Олександровича, який пояснив, що 09.04.2025 йому стало відомо про рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року № 520/31019/24.
Зазначеним рішенням суду визнано протиправними та скасовано накази Департаменту патрульної поліції від 15.10.2024 №596 «Про застосування до працівника УПП в Харківській області ДПП дисциплінарного стягнення» та від 24.10.2024 № 2433о/с «По особовому складу», поновлено капрала поліції ОСОБА_4 на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП з 24.10.2024 року.
З метою виконання рішення суду для встановлення місця знаходження та повідомлення про необхідність прибуття до ВКЗ УПП в Харківській області ДПП для оформлення документів капітаном поліції ОСОБА_10 спільно з капітаном поліції ОСОБА_11 , старшим інспектором ВКЗ УПП в Харківській області ДПП здійснено неодноразово спроби зв`язатися з ОСОБА_3 за контактним телефоном, що вказаний в особовій справі поліцейського, але він на зв`язок не виходив.
09.04.2025 за вх. № 3567еп від 09.04.2025 отримано рапорт, щодо звільнення ОСОБА_4 за власним бажанням. Після розгляду рапорту останньому надано відповідь за вих. № 4248 від 10.04.2025 про те, що потрібно звернутися із рапортом до уповноваженого органу після видання наказу ДПП про поновлення на службі.
Повторно на рапорт про звільнення ОСОБА_4 за вх. № до 3567еп від 14.04.2025 направлено відповідь за вих. № 4399 від 15.04.2025 про те, що на дату звернення не має правових підстав для розгляду рапорту щодо звільнення зі служби в поліції та пропозицією звернутись із рапортом до уповноваженого органу після видання наказу ДПП про поновлення на службі. 16.04.2025 до УПП в Харківській області ДПП надійшов наказ ДПП від16.04.2025 № 670о/с про скасування наказу Департаменту патрульної поліції від 24.10.2024 № 2433о/с про звільнення зі служби в поліції та поновлення ОСОБА_4 на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП, з 25 жовтня 2024 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року № 520/31019/24. Після чого ОСОБА_5 направлено рекомендований лист за вих. № 4461 від 16.04.2025, на електронну пошту та повідомлення за допомогою інтернет-месенджерів про поновлення на службі та необхідність з`явитися до УПП в Харківській області ДПП для оформлення документів, про що складені відповідні акти про ознайомлення ОСОБА_4 
18.04.2025 за вх. 3988еп отримано рапорт щодо звільнення ОСОБА_4 за власним бажання.
В результаті розгляду рапорту надано відповідь за вих. № 4625 від 21.04.2025 про те, що питання звільнення зі служби в поліції буде задоволено відповідно до пункту 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114. Також наголошено про необхідність з`являтися на службу до дати видання наказу по особовому складу про звільнення зі служби.
Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом. 
Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини сторін регулюються виключно спеціальним законодавством, яке має пріоритет над КЗпП України та передбачає обов`язковий тримісячний строк попередження про звільнення. Оскільки керівництво Департаменту патрульної поліції не погоджувало дострокову дату припинення служби, а сам позивач не надав доказів наявності поважних причин для такого звільнення і при цьому безпідставно ігнорував графік несення служби до видання наказу по особовому складу, правові підстави для задоволення основних та похідних позовних вимог відсутні.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України». Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 р. N 2337-VIII (в подальшому Дисциплінарний статут) встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Згідно з частинами другою та третьою статті 77 Закону №580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.
День звільнення вважається останнім днем служби.
Згідно з пунктом 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Постановою Кабінету Міністрів Української РСР № 114 від 29.07.1991 р. затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (в подальшому Положення № 114).
Згідно з пп. «ж» п. 64 Положення № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.
При цьому обов`язковою умовою звільнення за підпунктом «ж» пункту 64 Положення № 114 є наявність поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян із служби осіб рядового і начальницького складу затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413.
Відповідно до цього переліку визначено, що особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини:
виховання матір`ю (батьком) - особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей, що з нею (з ним) проживають, без батька (матері);
утримання матір`ю (батьком) - особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, повнолітньої дочки, сина віком до 23 років, якщо вона (він) є інвалідом I чи II групи або продовжує навчання (студенти, курсанти, слухачі (крім курсантів і слухачів військових навчальних закладів), стажисти вищого навчального закладу) і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги матері (батька);
укладення шлюбу особою рядового чи начальницького складу із громадянкою (громадянином) України, іноземцем або особою без громадянства, що постійно проживає за межами України;
хвороба особи рядового чи начальницького складу або члена його сім`ї, якщо така хвороба згідно з висновком лікарської або лікарсько-експертної комісії перешкоджає особі рядового чи начальницького складу проходити службу в даній місцевості чи проживати в ній членові його сім`ї, у разі відсутності можливості переміщення (переведення) до іншої місцевості;
необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років;
наявність у особи рядового чи начальницького складу трьох і більше дітей;
неможливість призначення одного з осіб рядового чи начальницького складу, які перебувають у шлюбі, в межах одного населеного пункту (гарнізону) в разі переміщення (переведення) дружини (чоловіка) на нове місце служби до іншого населеного пункту (гарнізону);
довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) особи рядового і начальницького складу.
Особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою (п. 68 Положення № 114).
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що працівник поліції зобов`язаний попередити керівництво про звільнення за три місяці до звільнення. Для звільнення працівника поліції (за власним бажанням) у більш стислі строки, ніж через три місяці від дати попередження (подання рапорту) необхідна згода уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.
Судовим розглядом встановлено, що 18.04.2025, дата з якої ОСОБА_6 просить його звільнити, керівництвом Департаменту патрульної поліції погоджена не була. Поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків позивачем його ані його рапорт від 17.04.2025, ані позовна заява також не містить.
Позивача було повідомлено про те, що його рапорт на звільнення за власним бажанням було розглянуто та задоволено відповідно до пункту 68 Положення №114. 
Також останнього було попереджено про необхідність несення служби до прийняття наказу про звільнення. 
Проте, як встановлено судом, позивач, будучи належним чином повідомленим про поновлення на службі, необхідність прибуття до підрозділу для оформлення документів, а також про графік несення служби, до виконання службових обов`язків не приступив. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що подання позивачем рапорту про звільнення зі служби за власним бажанням не звільняє його як працівника поліції від дотримання вимог Дисциплінарного статуту та Закону України «Про Національну поліцію». 
Також подання рапорту про звільнення зі служби в поліції саме по собі не є підставою для припинення служби, оскільки відповідно до вимог статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 68 Положення № 114, припинення служби пов`язується з виданням відповідного наказу по особовому складу. До моменту видання такого наказу поліцейський зобов`язаний виконувати покладені на нього службові обов`язки.
Водночас матеріалами справи підтверджено, що позивач систематично був відсутній на службі без поважних причин у період після подання рапорту про звільнення, що зафіксовано відповідними актами про відсутність на службі. 
Доводи позивача щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 38 Кодексу законів про працю України суд вважає безпідставними, оскільки, як зазначено вище, правовідносини щодо проходження служби в поліції регулюються спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про Національну поліцію» та Положенням № 114, норми яких мають пріоритет у застосуванні. 
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні правові підстави вважати припинення служби позивача таким, що відбулося з підстав, передбачених частиною третьою статті 38 Кодексу законів про працю України, з 18.04.2025.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині вимог про зобов`язання відповідача внести записи про звільнення до трудової книжки та державних реєстрів, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позивачем не доведено факту порушення Департаментом патрульної поліції обов`язку щодо внесення таких відомостей.
Колегія суддів наголошує, що обов`язок роботодавця (уповноваженого органу) щодо належного оформлення трудової книжки та внесення записів до відповідних реєстрів виникає виключно за наявності юридичного факту правомірного припинення служби з конкретної підстави. Оскільки під час судового розгляду встановлено відсутність законних підстав для визнання служби ОСОБА_1 припиненою з 18.04.2025 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України, то й похідна вимога про зобов`язання вчинити дії щодо оформлення звільнення саме за цією статтею є абсолютно безпідставною. 
За таких обставин, оскільки відповідач не вчинив жодних протиправних дій чи бездіяльності, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції всі суми заборгованостей за відпрацьований час та за невикористані відпустки, суми компенсацій та гарантій, передбачених трудовим законодавством та стягнення з Департаменту патрульної поліції в якості компенсації спричиненої ОСОБА_1 моральної шкоди 27000 гривень є похідними, а тому також не підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2026 р. без змін, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. .
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2026 по справі № 520/23651/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено 19.06.2026 року