154/979/26 
2/154/898/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
06 травня 2026 року м. Володимир
Володимирський міський суд Волинської області у складі:
головуючого — судді Вітера І.Р.,
з участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Володимирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, —
ВСТАНОВИВ:
05 березня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 04.04.2024-100001589 від 04 квітня 2024 року у розмірі 7515,00 грн.
Стислий виклад позовних вимог.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 04.04.2024-100001589, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 4500,00 грн.
Позивач зазначає, що кредит надано на строк 42 дні з дати його видачі, датою повернення кредиту визначено 02 травня 2024 року, а продовження строку кредитування умовами договору не передбачено. У позовній заяві також зазначено, що за умовами договору процентна ставка «Стандарт» становить 2 % за один день користування кредитом, а процентна ставка «Економ» — 2,5 % за один день користування кредитом. 
На підтвердження факту укладення договору позивач посилається, зокрема, на те, що відповідач під час укладення кредитного договору пройшов ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку України. 
Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 4500,00 грн, однак відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконав, унаслідок чого станом на дату звернення до суду утворилась заборгованість у загальному розмірі 7515,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4500,00 грн та заборгованості за процентами у розмірі 3015,00 грн. 
Також позивач зазначає, що відповідачем було здійснено часткову оплату за кредитним договором у сумі 1372,50 грн від 19 квітня 2024 року, що, на думку позивача, свідчить про визнання відповідачем боргових зобов`язань.
У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 04.04.2024-100001589 від 04 квітня 2024 року у розмірі 7515,00 грн, а також покласти на відповідача судові витрати. У позовній заяві позивач просив проводити розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними у справі доказами і не заперечував проти заочного розгляду справи. 
Процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 10 березня 2026 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника за наявними у матеріалах справи доказами. Щодо ухвалення заочного рішення у справі позивач не заперечував. 
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву та доказів на спростування заявлених позовних вимог не скористався. Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав.
У зв`язку з повторною неявкою відповідача, неповідомленням ним причин неявки, неподанням відзиву на позовну заяву, а також з огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд відповідно до статей 223, 280 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
Фактичні обставини справи, встановлені судом за доказами сторін.
Із наданої позивачем копії електронного кредитного договору вбачається, що 22 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» як кредитодавцем та ОСОБА_1 як позичальником було оформлено електронний кредитний договір № 22.03.2024-100002573, який за своєю структурою складається з пропозиції про укладення кредитного договору, заявки кредитного договору та відповіді позичальника про прийняття пропозиції. У подальшому, 04 квітня 2024 року, між тими ж сторонами оформлено додатковий договір до цього кредитного договору, що підтверджує продовження та зміну окремих умов вже існуючого кредитного правовідношення, а не виникнення нового, самостійного зобов`язання.
З пропозиції про укладення кредитного договору, яка є складовою електронного договору, вбачається, що вона є пропозицією Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» укласти електронний кредитний договір у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Дата набрання чинності пропозицією визначена як 22 березня 2024 року, дата та час укладення — 22 березня 2024 року о 15 год. 05 хв. У пропозиції зазначено кредитодавця — Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133, літера А. Вид фінансової послуги визначено як надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту. 
У пункті 2.2 пропозиції зазначено, що електронний кредитний договір складається з електронних документів, які містять усі його істотні умови, а саме: пропозиції про укладення кредитного договору, заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем, а також відповіді позичальника про прийняття пропозиції, сформованої на сайті кредитодавця та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, отриманого ним у смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.
Пунктами 2.3.1–2.3.7 пропозиції визначено технологію укладення електронного кредитного договору. Відповідно до цих умов кредитодавець розміщує на власному вебсайті пропозицію укласти електронний договір; позичальник ідентифікується в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця; обирає умови, на яких бажає укласти кредитний договір; після погодження таких умов кредитодавець направляє позичальнику пропозицію та заявку, а також формує відповідь про прийняття пропозиції; для підписання такої відповіді позичальнику передається одноразовий ідентифікатор у смс-повідомленні на номер телефону, зазначений при ідентифікації; позичальник підписує відповідь про прийняття пропозиції електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а примірник договору споживача підписується кваліфікованим електронним підписом уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу. 
У пункті 3.1 пропозиції визначено предмет договору: кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У пункті 3.2 зазначено, що кредит надається на придбання товарів, робіт чи послуг для задоволення потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 3.3 передбачено, що дата надання кредиту, сума кредиту, строк кредитування, дата повернення кредиту, проценти за користування кредитом та графік платежів встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною оферти.
У пункті 4.1 пропозиції зазначено, що кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, платності і поворотності, а способом надання коштів є перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-6121. У пункті 4.3 визначено, що днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту чи сплати платежу — день надходження коштів у касу кредитодавця або зарахування на поточний рахунок кредитодавця. У пункті 4.4 визначено, що проценти нараховуються з дня надання кредиту, включаючи безпосередньо день надання кредиту, включно до дати його фактичного повернення, щоденно. 
У пункті 6.1 пропозиції передбачено обов`язок позичальника використати кредит на зазначені у договорі цілі та забезпечити своєчасне повернення кредиту і процентів у строки, вказані у заявці. Пунктом 7.6 пропозиції передбачено право кредитодавця у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором нараховувати неустойку, розмір якої встановлюється у заявці, що є невід`ємною частиною оферти. У пункті 9.1 пропозиції зазначено, що у разі несплати кредиту та/або процентів у встановлені договором строки відповідна сума зобов`язань з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених договором.
Заявка кредитного договору № 22.03.2024-100002573, яка є невід`ємною частиною електронного кредитного договору, містить індивідуальні умови кредитування. У ній зазначено дату та час укладення — 22 березня 2024 року о 15 год. 05 хв., кредитодавця — Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», позичальника — ОСОБА_1 , його адресу: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 30 січня 2006 року Володимир-Волинським МВ УМВС України у Волинській області, ІПН НОМЕР_2 . Також у заявці зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів: 4441-11XX-XXXX-6121. 
Відповідно до заявки кредитного договору № 22.03.2024-100002573 від 22 березня 2024 року позичальнику надавався кредит на таких умовах: дата надання кредиту — 22 березня 2024 року; сума кредиту — 4500,00 грн; строк, на який надається кредит, — 42 дні з дати його надання; дата повернення кредиту — 02 травня 2024 року; первинний період користування кредитом — 14 днів з дня його надання; черговий період користування кредитом — кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. 
У заявці також визначено процентні ставки за користування кредитом. Процентна ставка «Економ» встановлена як фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового траншу включно. Процентна ставка «Стандарт» встановлена як фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ». У заявці зазначено денну процентну ставку 2,33 %, розраховану за формулою: 2,33 % = (4410,00 / 4500) / 42 ? 100 %. 
У пункті 10 заявки визначено порядок розрахунку процентів: проценти, економічною сутністю яких є плата за користування кредитом, розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту або залишку від всієї суми кредиту як бази розрахунку на кількість днів користування кредитом чи залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.
У пункті 11 заявки визначено графік платежів: проценти, розраховані за первинний та чергові періоди, сплачуються в останній день відповідного первинного або чергового періоду; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту у розмірі 4500,00 грн підлягає сплаті одним платежем в останній день строку, на який надається кредит.
У пункті 12 заявки зазначено, що в день укладення договору позичальнику відкривається кредитна лінія, яка реалізується таким чином: сума кредиту, визначена у розділі І договору, є одночасно першим траншем, з якого складається сума кредиту, що надається відповідно до умов договору. Також передбачено можливість подальшого збільшення суми кредиту за ініціативою позичальника шляхом укладення додаткового договору.
У пункті 13 заявки зазначено, що протягом строку дії договору тарифи за фінансовою послугою залишаються незмінними, комісії договором не встановлені, кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг. У пункті 14 заявки зазначено орієнтовну реальну річну процентну ставку за кредитом — 174052,35 %, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача — 8910,00 грн, загальні витрати за споживчим кредитом — 4410,00 грн.
У пункті 15 заявки визначено неустойку у розмірі 112,50 грн, що нараховується за кожен день невиконання або неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов`язання. У пункті 16 заявки зазначено, що розмір процентів відповідно до статті 625 ЦК України становить 912,5 % річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми як бази розрахунку, а максимальний розмір таких процентів встановлюється законом. 
У пункті 18 заявки зазначено спосіб ідентифікації та верифікації споживача — отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ. У пункті 20 заявки зазначено, що позичальник підтверджує отримання інформації, передбаченої законодавством про фінансові послуги, паспорта споживчого кредиту та примірника договору.
Із відповіді позичальника про прийняття пропозиції вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що однозначно та безумовно приймає пропозицію про укладення кредитного договору, невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 22.03.2024-100002573 від 22 березня 2024 року, з якими він попередньо ознайомився. У відповіді повторно зазначено дані позичальника, його паспортні дані, ІПН НОМЕР_2 , а також реквізити електронного платіжного засобу 4441-11XX-XXXX-6121. 
У договорі зазначено, що електронний підпис кредитодавця накладено КЕП Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», а позичальник підписує та укладає кредитний договір одноразовим ідентифікатором — кодом із смс-повідомлення, відправленого на його фінансовий номер 0993528076. У тексті договору зазначено одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору — E183, який відображений на сторінках договору як електронний підпис позичальника. 
Із матеріалів ідентифікації через систему BankID НБУ вбачається, що інформацію отримано з центрального вузла Системи BankID НБУ на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача. У документі зазначено sidBi: 95f44749-f838-41a2- НОМЕР_3 , банк-ідентифікатор — Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК», код ЄДРПОУ 21133352, дата отримання даних — 08 березня 2024 року. За результатами ідентифікації зазначено дані позичальника: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження — ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 30 січня 2006 року Володимир-Волинським МВ УМВС України у Волинській області. 
З наданих документів також убачається, що 04 квітня 2024 року о 12 год. 48 хв. позичальником ОСОБА_1 оформлено пропозицію про укладення додаткового договору до кредитного договору № 22.03.2024-100002573 від 22 березня 2024 року. У цьому документі зазначено, що позичальник звертається до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та пропонує укласти додатковий договір до раніше укладеного кредитного договору. У зверненні повторно зазначено анкетні дані позичальника, адресу, паспортні дані та ІПН НОМЕР_2 . 
Зі змісту пропозиції про укладення додаткового договору від 04 квітня 2024 року вбачається, що сторони за ініціативою та на підставі звернення позичальника домовилися продовжити строк, на який надається кредит, та строк дії договору, а також внести зміни до заявки та акцепту. З дати укладення додаткового договору умови щодо строку кредитування, дати повернення кредиту, первинного періоду користування кредитом та строку дії договору викладено у новій редакції: строк, на який надається кредит, — 56 днів з дати його надання; дата повернення кредиту — 16 травня 2024 року; первинний період користування кредитом — 14 днів з дня його надання та 14 днів з дня, наступного за днем укладення додаткового договору про продовження строку, на який надається кредит; строк дії договору — один рік. 
У додатковому договорі також зазначено, що проценти, нараховані за користування кредитом станом на момент укладення додаткового договору, сплачуються позичальником у дату укладення такого додаткового договору не пізніше 23 год. 59 хв. цієї дати. Інші умови кредитного договору, не змінені додатковим договором, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони були викладені сторонами раніше, а сторони підтверджують їх обов`язковість для себе. 
Таким чином, за змістом наданих документів первісні умови кредитування були визначені у заявці кредитного договору № 22.03.2024-100002573 від 22 березня 2024 року, а документ від 04 квітня 2024 року є додатковим договором до цього ж кредитного правовідношення, яким змінено окремі умови щодо строку користування кредитом і дати його повернення, без зміни сторін договору, суми кредиту та інших умов, які прямо не були змінені додатковим договором.
З наданої позивачем квитанції про виплату вбачається, що 22 березня 2024 року о 15 год. 05 хв. здійснено платіжну операцію з видачі коштів у сумі 4500,00 грн. У квитанції зазначено ID операції 2440605157, Order ID O_3D465E0A4C6EB24811695D610D7E27BDF2E6, ідентифікатор еквайра — АТ КБ «ПриватБанк», ідентифікатор платіжного пристрою I02203P9. Призначення платіжної операції визначено як «Видача за договором №22.03.2024-100002573». Назва платника зазначена як «Швидкий кредит», сайт — sgroshi.com.ua, найменування платіжної системи — VISA, номер платіжного інструменту отримувача — 444111*21. 
Зазначені відомості узгоджуються з умовами заявки до кредитного договору, в якій сума кредиту визначена у розмірі 4500,00 грн, датою надання кредиту зазначено 22 березня 2024 року, а реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів визначені як 4441-11XX-XXXX-6121. Отже, квитанція підтверджує здійснення операції з видачі кредитних коштів саме за первісним кредитним договором №22.03.2024-100002573, до якого 04 квітня 2024 року надалі було укладено додатковий договір.
З наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором убачається, що її складено щодо позичальника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за кредитним договором № 22.03.2024-100002573 від 22 березня 2024 року.
У довідці-розрахунку зазначено, що заборгованість за кредитним договором складає 7515,00 грн, з яких: 4500,00 грн — основний борг, 3015,00 грн — проценти.
Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду.
Відповідно до частин першої — третьої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням наведеної норми суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі доказів, поданих позивачем. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, відзиву на позовну заяву не подав, доказів на спростування факту укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів, розміру заборгованості або належного виконання зобов`язань суду не надав.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Заявлені позовні вимоги стосуються стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 7515,00 грн, яка складається з 4500,00 грн основного боргу та 3015,00 грн процентів за користування кредитом. 
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На підтвердження заявлених вимог позивач надав суду електронний кредитний договір, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору, заявки, відповіді позичальника про прийняття пропозиції, додаткового договору, матеріалів ідентифікації відповідача через систему BankID НБУ, квитанції про видачу кредитних коштів та довідки-розрахунку заборгованості. Зазначені докази у сукупності підтверджують виникнення між сторонами кредитного зобов`язання, надання відповідачу кредитних коштів та невиконання ним обов`язку щодо їх повернення і сплати процентів у повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
У цій справі підставою виникнення цивільних прав та обов`язків сторін є укладений між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 електронний кредитний договір № 22.03.2024-100002573 від 22 березня 2024 року, а також додатковий договір від 04 квітня 2024 року до нього.
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Суд встановив, що 22 березня 2024 року між сторонами було укладено електронний кредитний договір, а 04 квітня 2024 року — додатковий договір до цього ж кредитного договору, яким змінено окремі умови вже існуючого кредитного правовідношення, зокрема строк користування кредитом та дату його повернення.
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Дії відповідача щодо проходження ідентифікації, обрання умов кредитування, прийняття пропозиції кредитодавця, підписання електронного договору одноразовим ідентифікатором та подальше укладення додаткового договору були спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків за кредитним договором, а саме на отримання кредитних коштів і прийняття на себе обов`язку повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Кредитний договір та додатковий договір у встановленому законом порядку недійсними не визнавалися. Відповідач не подав до суду заперечень щодо їх укладення, дійсності або належності йому електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Тому суд виходить із презумпції правомірності вказаних правочинів у тій частині, в якій їх умови не суперечать імперативним приписам закону.
Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
З наданих доказів убачається, що сторони обрали електронну форму укладення кредитного договору, що прямо передбачено умовами пропозиції про укладення кредитного договору. У пункті 1.1 пропозиції зазначено, що вона є пропозицією ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» укласти електронний кредитний договір у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.
Зміст кредитного договору зафіксований у кількох електронних документах: пропозиції про укладення кредитного договору, заявці та відповіді позичальника про прийняття пропозиції. У пункті 2.2 пропозиції прямо визначено, що електронний кредитний договір складається з цих електронних документів, які містять усі його істотні умови.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Оскільки кредитний договір укладений через інформаційну систему кредитодавця шляхом формування електронних документів та їх підписання у передбачений договором спосіб, такий договір за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти однією стороною та її прийняття другою стороною.
Надані позивачем документи свідчать про дотримання цієї процедури: кредитодавцем сформовано пропозицію про укладення кредитного договору, позичальником сформовано заявку та відповідь про прийняття пропозиції. У відповіді позичальника зазначено, що ОСОБА_1 однозначно та безумовно приймає пропозицію про укладення кредитного договору, невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 22.03.2024-100002573 від 22 березня 2024 року.
Відповідно до частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується у порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
У цій справі відповідь про прийняття пропозиції підписана позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором. У тексті договору зазначено, що для підписання та укладення договору позичальнику було направлено код із смс-повідомлення на фінансовий номер 0993528076, а одноразовий ідентифікатор для підписання договору — E183.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
З огляду на те, що договір містить одноразовий ідентифікатор E183, а також вказівку на фінансовий номер телефону відповідача 0993528076, суд вважає доведеним факт підписання відповідачем електронного кредитного договору у спосіб, передбачений самим договором та Законом України «Про електронну комерцію».
Крім того, у пункті 18 заявки зазначено, що способом ідентифікації та верифікації споживача є отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ. Із матеріалів BankID НБУ вбачається, що за результатами електронного запиту отримано дані саме ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з паспортними даними та адресою реєстрації, які відповідають даним, зазначеним у заявці кредитного договору.
Такі ідентифікаційні дані у сукупності з одноразовим ідентифікатором, фінансовим номером телефону та реквізитами платіжного засобу підтверджують, що електронне волевиявлення на укладення кредитного договору пов`язується саме з відповідачем ОСОБА_1 .
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа, кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти, кредит, позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За умовами пункту 3.1 пропозиції кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти. У заявці до кредитного договору визначено суму кредиту — 4500,00 грн, дату надання кредиту — 22 березня 2024 року, строк користування кредитом та дату його повернення.
Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Зазначена норма застосовується до кредитних правовідносин у частині, що не суперечить спеціальному регулюванню кредитного договору. Надання відповідачу грошових коштів у сумі 4500,00 грн підтверджує виникнення у нього обов`язку повернути отримані кошти у строки та на умовах, визначених договором.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
У цій справі проценти, заявлені позивачем до стягнення, за своєю правовою природою є договірною платою за користування кредитними коштами протягом строку кредитування, а не неустойкою, штрафом, пенею чи відповідальністю за прострочення грошового зобов`язання. Водночас розмір таких процентів підлягає оцінці не лише з огляду на умови договору, а й з урахуванням імперативних обмежень, встановлених спеціальним законом у сфері споживчого кредитування.
Факт видачі кредитних коштів підтверджується квитанцією про виплату, з якої вбачається, що 22 березня 2024 року о 15 год. 05 хв. здійснено платіжну операцію з видачі коштів у сумі 4500,00 грн з призначенням платежу «Видача за договором №22.03.2024-100002573». Номер платіжного інструменту отримувача зазначено як 444111*21, що узгоджується з реквізитами платіжного засобу, наведеними у заявці до кредитного договору: 4441-11XX-XXXX-6121.
З урахуванням наведеного суд вважає доведеним, що позивач виконав свій обов`язок за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти у сумі 4500,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідач не мав права в односторонньому порядку відмовитися від виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, а доказів припинення, зміни або належного виконання такого зобов`язання суду не надав.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За умовами договору відповідач зобов`язаний був повернути суму кредиту та сплатити проценти у строки і порядку, визначені заявкою та додатковим договором. Оскільки відповідач доказів належного виконання цих обов`язків суду не надав, суд виходить з того, що зобов`язання виконано не було.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Первісною заявкою до кредитного договору було визначено строк користування кредитом 42 дні з дати його надання та дату повернення кредиту — 02 травня 2024 року. Надалі додатковим договором від 04 квітня 2024 року сторони змінили ці умови, визначивши строк, на який надається кредит, — 56 днів з дати його надання, а дату повернення кредиту — 16 травня 2024 року.
Отже, остаточним строком виконання відповідачем обов`язку щодо повернення кредиту за зміненими умовами договору було 16 травня 2024 року.
Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Оскільки відповідач не повернув отримані кредитні кошти та не сплатив проценти у повному обсязі у строк, визначений договором, суд вважає, що з його боку мало місце порушення грошового зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Правовим наслідком невиконання відповідачем грошового зобов`язання у цій справі є обов`язок сплатити позивачу заборгованість, яка складається з неповернутої суми кредиту та процентів за користування кредитом, однак лише у тому розмірі, який відповідає імперативним вимогам закону.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Разом з тим обов`язковість договору не означає можливості застосування його умов, які суперечать імперативним приписам закону або обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими законом. Зміст договору відповідно до статті 628 ЦК України становлять як умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, так і умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Тому свобода договору у споживчому кредитуванні обмежується спеціальними нормами, спрямованими на захист споживача фінансових послуг.
Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Цим Законом статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою імперативно обмежено максимальний розмір денної процентної ставки за договором споживчого кредиту.
Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів — 2,5 %, протягом наступних 120 днів — 1,5 %.
Водночас перехідні положення закону мають тимчасовий та локальний характер і призначені для врегулювання правовідносин, пов`язаних із переходом від попереднього правового регулювання до нового. Такі положення повинні застосовуватися у взаємозв`язку з приписами закону про набрання ним чинності та межі поширення його дії на правовідносини, що виникли раніше.
Пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX встановлено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Із наведеного випливає, що спеціальне перехідне регулювання стосується насамперед договорів про споживчий кредит, укладених до 24 грудня 2023 року, якщо строк їх дії було продовжено після набрання чинності Законом № 3498-IX. Натомість до договорів споживчого кредиту, укладених після 24 грудня 2023 року, підлягає застосуванню чинна на момент укладення договору імперативна норма частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», за якою максимальна денна процентна ставка не може перевищувати 1 %.
Кредитний договір між сторонами був укладений 22 березня 2024 року, а додатковий договір до нього — 04 квітня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом № 3498-IX. Тому умови договору щодо денної процентної ставки повинні відповідати обмеженню, встановленому частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», яка була чинною на час укладення договору.
У заявці до кредитного договору № 22.03.2024-100002573 від 22 березня 2024 року процентна ставка «Економ» визначена у розмірі 2 % за один день користування кредитом, а процентна ставка «Стандарт» — у розмірі 2,5 % за один день користування кредитом. Зазначені умови договору в частині встановлення денної процентної ставки понад 1 % обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими Законом України «Про споживче кредитування», а тому є нікчемними в силу частини п`ятої статті 12 цього Закону і не можуть бути застосовані судом при визначенні розміру заборгованості.
Нікчемність умови договору про процентну ставку понад установлену законом межу не свідчить про недійсність кредитного договору в цілому та не звільняє відповідача від обов`язку повернути фактично отриману суму кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом у межах, дозволених законом. У такому випадку суд здійснює контрольний перерахунок заборгованості із застосуванням максимально допустимої денної процентної ставки 1 %.
Із довідки-розрахунку про стан заборгованості вбачається, що проценти за кредитом нараховані за період з 22 березня 2024 року по 16 травня 2024 року. Зазначений період нарахування процентів узгоджується з умовами кредитного договору та додаткового договору, оскільки після укладення додаткового договору від 04 квітня 2024 року датою повернення кредиту визначено 16 травня 2024 року.
Судом встановлено, що сума кредиту становила 4500,00 грн. Один відсоток від цієї суми становить 45,00 грн за один день користування кредитом.
За період з 22 березня 2024 року по 19 квітня 2024 року включно, тобто за 29 днів користування кредитом, проценти за ставкою 1 % становлять 1305,00 грн: 4500,00 грн ? 1 % ? 29 днів = 1305,00 грн.
19 квітня 2024 року відповідач здійснив платіж у розмірі 1372,50 грн (згідно змісту позовної заяви). З урахуванням змісту грошового зобов`язання та необхідності погашення нарахованих процентів за користування кредитом ця сума підлягає зарахуванню насамперед у рахунок погашення процентів у розмірі 1305,00 грн, а залишок платежу у розмірі 67,50 грн — у рахунок погашення основного боргу.
Отже, після платежу від 19 квітня 2024 року залишок основного боргу становив 4432,50 грн: 4500,00 грн – 67,50 грн = 4432,50 грн.
За період з 20 квітня 2024 року по 16 травня 2024 року включно, тобто за 27 днів користування залишком кредиту, проценти за ставкою 1 % становлять 1196,78 грн: 4432,50 грн ? 1 % ? 27 днів = 1196,78 грн.
Таким чином, станом на 16 травня 2024 року обґрунтований розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 5629,28 грн, з яких 4432,50 грн — заборгованість за основним боргом, 1196,78 грн — заборгованість за процентами.
У решті заявлений позивачем розрахунок процентів не відповідає вимогам частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки ґрунтується на умовах договору про денну процентну ставку понад 1 %, які є нікчемними.
Суд також враховує, що відповідач не подав власного контррозрахунку, не надав доказів повного погашення заборгованості, не спростував факту отримання кредитних коштів та не довів наявності обставин, які б свідчили про припинення його обов`язку за кредитним договором. Водночас неподання відповідачем заперечень не звільняє суд від обов`язку перевірити відповідність заявленого до стягнення розміру заборгованості імперативним вимогам закону.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позивач довів факт укладення електронного кредитного договору, факт належної ідентифікації відповідача, факт підписання договору одноразовим ідентифікатором, факт надання відповідачу кредитних коштів у сумі 4500,00 грн, а також факт невиконання відповідачем грошового зобов`язання у повному обсязі.
Разом з тим заявлений позивачем розмір процентів підлягає зменшенню не з мотивів неспівмірності чи як санкція, а внаслідок незастосування нікчемних умов договору про денну процентну ставку понад 1 % та здійснення контрольного перерахунку відповідно до частини п`ятої статті 8 і частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню у розмірі 5629,28 грн, з яких 4432,50 грн — заборгованість за основним боргом, 1196,78 грн — заборгованість за процентами. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.
Судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач заявив до стягнення 7515,00 грн. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову у розмірі 5629,28 грн.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1994,34 грн, що визначається за формулою: 5629,28 грн ? 2662,40 грн / 7515,00 грн = 1994,34 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263–265, 268, 273, 280–284 ЦПК України, статтями 11, 202, 204, 205, 207, 509, 525, 526, 530, 536, 610, 611, 629, 638, 639, 1046, 1048, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд, —

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 22.03.2024-100002573 від 22 березня 2024 року з додатковим договором № 04.04.2024-100001589 від 04 квітня 2024 року у розмірі 5629,28 грн (п`ять тисяч шістсот двадцять дев`ять гривень 28 копійок), з яких: 4432,50 грн (чотири тисячі чотириста тридцять дві гривні 50 копійок) — заборгованість за основним боргом; 1196,78 грн (одна тисяча сто дев`яносто шість гривень 78 копійок) — заборгованість за процентами.
У задоволенні іншої частини позовних вимог — відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» судовий збір у розмірі 1994,34 грн (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто чотири гривні 34 копійки).
Заочне рішення може бути переглянуте Володимирським міським судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд або апеляційної скарги, якщо така заява або апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, установлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 06 травня 2026 року.

Суддя: І.Р. Вітер