СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
Справа № 306/228/26
Провадження № 2/306/491/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2026 року    м. Свалява 
Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді Уліганинця П.І.
за участю:
секретаря судового засідання Сова-Фафула А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовною заявою представника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Аксіліум-Фінанс"» - Альховської Ірини Богданівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-291588. Позов мотивовано тим, що між відповідачем та АТ «Кредобанк» було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти, а остання зобов`язалася своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування ним. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань станом на 08.11.2023 утворилася заборгованість у розмірі 20 048,97 грн, з яких: 9 536,23 грн – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 10 512,74 грн – заборгованість за процентами. 08.11.2023 право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу перейшло від АТ «Кредобанк» до ТОВ «ФК «Марин-Фінанс», яке в подальшому змінило найменування на ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс». Позивач зазначає, що за період з 09.11.2023 по 31.12.2025 відповідно до умов кредитного договору нараховано проценти за користування кредитом у сумі 18 425,56 грн, у зв`язку з чим загальна заборгованість відповідача становить 38 474,53 грн. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору та наявність заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача 38 474,53 грн заборгованості, а також судові витрати, зокрема судовий збір та 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявна заява, в якій представник позивача просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. (а.с.91-92).
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. (а.с.70,84).
Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
01.10.2020 відповідачка ОСОБА_1 підписала анкету-заяву №291588 на отримання готівкового кредиту, того ж дня між АТ «Кредобанк» та відповідачкою ОСОБА_1 укладений кредитний договір № CL-291588, умовами якого передбачено надання позичальнику кредиту на таких умовах: сума кредиту 20200,00 грн.; дата видачі кредиту - 01.10.2020 року; строк (термін) кредитування - 21 місяць терміном до 30.09.2022 року.
У пунктах 2.4-2.7 вказаного кредитного договору зазначено про доручення позичальника Банкові здійснити переказ кредитних коштів на поточні потреби із зазначення реквізитів поточного та транзитного рахунків; пунктів 2.10, 2.11 за видачу кредиту, одноразово - 0 грн, сплачується в день видачі кредиту; за відкриття поточного рахунку та випуск банківської платіжної картки - 200 грн.; пункту 3.1 кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься у п. 2.4 кредитного договору; 4.1 за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 65% річних; 4.4 загальні витрати позивальника по кредиту за цим Кредитним договором становлять 16825,06 грн.; пунктом 4.5 реальна річна процентна ставка 88.28% річних; пунктом 4.6 загальна вартість кредиту для позичальника становить 37025,06 грн.; пунктом 6.1 позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. 
Позичальник здійснює погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до Графіку платежів, що є додатком № 1 до кредитного договору. Всього зобов`язалася здійснити 24 щомісячних платежів по 1535,00 грн кожного останнього числа відповідного місяця (пункт 6.2 Договору). (а.с.41-47).
За період з 08.11.2023 по 31.12.2025 на суму заборгованості, відповідно до умов Кредитного договору нараховано відсотки за користування кредитом, зокрема станом на 08.11.2023 - загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 20048,97 грн. (а.с. 55).
08.11.2023 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами, відповідно до умов якого АТ «Кредобанк» відступив ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» право грошової вимоги зокрема до відповідачки за кредитним договором № CL-291588.(а.с.29-39).
12.12.2024 рішенням №12/12/24-1 учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Марин-Фінанс» змінено найменування з ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» на ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс». (а.с.56).
Відповідно до досудової вимоги ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс» щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора від 26.01.2026 року, відповідачку повідомлено про необхідність усунути порушення умов кредитного договору та погасити прострочену заборгованість. (а.с.52-53).
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ст. ст. 626, 628, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Відповідно дост. ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Необхідно зазначити, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75 зазначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19).
Разом з тим, позивачем не надано до суду первинної виписки з карткового рахунку відкритого на ім`я відповідачки, з якої можна було б встановити факт виконання банком договору щодо надання коштів та користування відповідачкою кредитними коштами, а також наявність у неї заборгованості за кредитом.
Крім того, даний розрахунок складається лише з підсумкової суми заборгованості станом на 31.12.2025. У розрахунку не розписано ані дату та розміри нарахування відсотків, а ні дату та розмір сплачення заборгованості відповідачем (а.с. 55).
Всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачем не надано суду докази на виконання кредитором вимог п. 3.1 кредитного договору.
Однак позивачем не надано виписки за рахунком відповідачки та інших первинних бухгалтерських документів, які б дозволяли перевірити порядок, періоди та правильність нарахування процентів. Наданий розрахунок містить лише підсумкові суми заборгованості та не містить відомостей про дати нарахування процентів, базу їх нарахування, рух коштів по рахунку та здійснені платежі.
Сам по собі розрахунок заборгованості, складений позивачем, є внутрішнім документом кредитора та не може вважатися достатнім доказом правильності нарахування процентів без підтвердження відповідними первинними документами.
Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив, що факт отримання кредитних коштів та неповернення основної суми кредиту підтверджується матеріалами справи, тоді як розмір нарахованих процентів не підтверджений належними та допустимими доказами, зокрема первинними бухгалтерськими документами та деталізованим розрахунком руху коштів.
За таких обставин суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 9 536,23 грн, а в решті позовних вимог належить відмовити.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, в порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2662,40 грн.
В частині вирішення питання про стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступного висновку.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно як складність цієї справи, враховуючи предмет спору, кількість судових засідань та їх тривалість, а також з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд не вбачає для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-268, 273, 280-282, 284, 289, 354-353 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Позов представника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Аксіліум-Фінанс"» - Альховської Ірини Богданівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешк. АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс», адреса: 79026, м. Львів, вул. Академіка Лазаренка Є., буд. 4, каб. 4, Львівської області, код ЄДРПОУ 43231894 — заборгованість за кредитним договором № CL-291588 у загальному розмірі 9 536 (дев`ять тисяч п`ятсот тридцять шість) грн. 23 коп. 

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешк. АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс», адреса: 79026, м. Львів, вул. Академіка Лазаренка Є., буд. 4, каб. 4, Львівської області, код ЄДРПОУ 43231894 судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят два) грн. 40 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ   П.І.Уліганинець 
10.06.2026 року.