Справа № 288/596/25 
Провадження № 2/288/154/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року селище Попільня 
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі: 
головуючого судді - Поліщук Р. М., 
з участю секретаря судового засідання - Франчук Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки яка перебуває у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовною заявою до  ОСОБА_2 (далі-відповідач) про поділ земельної ділянки яка перебуває у спільній частковій власності, в якому з уточненням позовних вимоги /а.с. 81-82/ вказує, що рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області у справі № 288/1286/16 від 09 листопада 2018 року визначено право власності на земельну ділянку площею 0,1339 га, кадастровий номер 1824755100:01:001:0015, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
Даним рішенням між сторонами було здійснено поділ житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою. 
Після цього позивач оформив виділену йому частку, як окремий об`єкт нерухомого майна, присвоїв окрему адресу, виготовив технічний паспорт та зареєстрував право власності.
З метою вільного володіння, користування та розпорядження належною позивачу 1/2 частиною земельної ділянки, виникла потреба у її виділенні в натурі. 
Позивач має право та бажання виділити у власність належну йому 1/2 частку із земельної ділянки, однак не має можливості, так як перебуває з відповідачем в неприязних стосунках, що перешкоджає укласти з нею відповідний договір. 
Враховуючи вищевикладене, позивач просить здійснити поділ земельної ділянки площею 0,1339 га, кадастровий номер 1824755100:01:001:0015, яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в АДРЕСА_1 , згідно варіанту № 3 висновку експерта та виділити в натурі: - ОСОБА_1 , земельні ділянки площею 258,0 кв.м та 376,1 кв.м, які відповідають 1/2 частці земельної ділянки кадастровий номер 1824755100:01:001:0015; - ОСОБА_2 , земельні ділянки 142,3 кв.м та 491,8 кв.м, які відповідають 1/2 частці земельної ділянки кадастровий номер 1824755100:01:001:0015. Припинити право спільної часткової власності на земельну ділянку кадастровий номер 1824755100:01:001:0015, яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в АДРЕСА_1 .
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просить дану справу слухати у його відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, здійснити поділ земельної ділянки згідно до варіанту № 3 висновку експерта та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 22719,40 гривень, з яких 1211,20 гривень судовий збір та 21508,20 гривень витрати за проведення експертизи. Також надав копію квитанції за проведення судової земельно-технічної експертизи від 21.08.2025 року на суму 21508,20 гривень. 
Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує. 
Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2018 року справа № 288/1286/16, визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, загальною площею 0,1339 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані у АДРЕСА_1 . Визнано право власності на житловий будинок розташований у АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по одній другій частині за кожним. Поділено в натурі житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані у АДРЕСА_1 , відповідно до 3 варіанту розподілу згідно висновку експерта № 534/09-2017 від 28 вересня 2017 року (який є невід`ємною частиною рішення суду), який розроблений з відхиленням від ідеальних часток по площі будинку і вартості будівель та споруд. /а.с. 5-7/
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав, сформованого 04 лютого 2025 року Корнинською селищною радою Житомирського району Житомирської області, актуальна інформація про об`єкт речового права, а саме власником житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_1 . /а.с. 8/
Як вбачається з Технічного паспорту, виготовленого 24 січня 2025 року ФОП ОСОБА_3 , замовником технічної інвентаризації житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зазначений ОСОБА_1 . /а.с. 9-11/
Згідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виготовленого 08 квітня 2024 року, земельна ділянка з кадастровим номером 1824755100:01:001:0015 розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), власником даної земельної ділянки зазначена зареєстрована ОСОБА_4 . /а.с. 12-17/
В порядку розгляду вказаної справи проведено судову земельно-технічну експертизу та до суду надійшов Висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № С2167/01-2026 від 19 січня 2026 року, в якому зазначено, що здійснити поділ земельної ділянки з кадастровим номером 1824755100:01:001:0015 площею 0,1339 га, з цільовим призначенням – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до частки ОСОБА_1 -1/2 частка та ОСОБА_2 – 1/2 частки та відповідно до вимог нормативно-правових актів, вбачається технічно можливим. Можливі варіанти поділу земельної ділянки з кадастровим номером 1824755100:01:001:0015 площею 0,1339 га, що розроблені виходячи із часток співвласників в розмірі по 1/2 частці з урахуванням вимог нормативних документів, рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 09.11.2018 року (справа № 288/1286/16, провадження № 2/288/70/18), надані у дослідницькій частині і зображені на рисунках: - №10 (варіант №1); - 11 (варіант № 2); - № 12 (варіант № 3); - № 13 (варіант № 4). /а.с. 50-67/
Судом оглядалась Поземельна книга на земельну ділянку з кадастровим номером 1824755100010010015, відкрита 12.11.2003 року Відділом Держгеокадастру у Попільнянському районі Житомирської області. 
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить виділити йому у власність, в натурі, 1/2 частку земельної ділянки з тих підстав, що вони з відповідачем є співвласниками земельної ділянки, проте між ними не досягнуто згоди щодо добровільного поділу земельної ділянки, що створює для позивача перешкоди у вільному володінні та розпорядженні земельною ділянкою.
Позивач має право на виділ у натурі його частки із земельної ділянки та обираючи варіант поділу земельної ділянки за варіантом № 3, відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № С2167/01-2026 від 19 січня 2026 року, суд виходить з того, що такий варіант поділу найбільш наближений до фактичного порядку користування земельною ділянкою позивачем. 
Сторони в добровільному порядку не дійшли згоди щодо запропонованих варіантів та враховуючи вказаний позивачем в позовній заяві варіант № 3 поділу земельної ділянки,  суд приходить до висновку про можливість виділити кожному співвласнику відокремлену частину земельної ділянки з урахуванням фактичного користування даною земельною ділянкою за вказаним варіантом.
Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. 
Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Відповідно до з ст.ст. 369, 370 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Статтею 183 ЦК України встановлено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Частина 1 статті 356 ЦК України передбачає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13, кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.
Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Згідно до частини першої, третьої, четвертої статті 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
У відповідності до частини першої статті 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25 грудня 2015 № 1127.
Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Вчинення нотаріальних дій щодо порядку володіння та користування спільним майном або конкретними його частинами та укладення договорів про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі присвячено пункт 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5.
Відповідно до вищевказаного пункту Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зазначено, що договір про виділення частки в натурі може бути укладений між усіма учасниками спільної часткової власності або між кількома з них. Учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право.
Оскільки позивач є співвласником земельної ділянки та між ним і відповідачем не досягнуто згоди щодо виділення в натурі частки земельної ділянки, що є перешкодою для позивача у володінні та користуванні належним йому майном, при цьому позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно до статті 89 Земельного Кодексу України визначено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.
Нормами статті 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, цих прав, а відповідно до статті 126 цього ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до статті 1 Першого Протоколу від 20 березня 1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04 листопада 1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно вимог частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За нормами частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову та виділення позивачу в натурі, у приватну власність 1/2 частку земельної ділянки згідно варіанту № 3 висновку експерта, співвласником якої він являється.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 гривень /а.с. 21/, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Проте, так як відповідачем визнано позов в повному обсязі, то суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.
Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок та повернути позивачу з державного бюджету 605 гривень 60 копійок.
Також, представником позивача додано квитанцію про оплату позивачем витрат на проведення судової земельно-технічної експертизи, а саме на проведення судової земельно-технічної експертизи в розмірі – 21508,20 гривень, які на підставі пункту 2 частини третьої статті 133 ЦПК України відносяться до витрат пов`язаних із проведенням експертизи та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись пунктом 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5; статтями 183, 317, 319, 356-358, 361, 364, 367 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 133, 141, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355  ЦПК України; суд

УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки яка перебуває у спільній частковій власності – задовольнити.
Здійснити поділ земельної ділянки площею 0,1339 га, кадастровий номер 1824755100:01:001:0015, яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в АДРЕСА_1 , згідно варіанту № 3 висновку експерта № С2167/01-2026 від 19.01.2026 року.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в натурі земельну ділянку площею 258,0 кв.м та 376,1 кв.м, які відповідають 1/2 частці земельної ділянки кадастровий номер 1824755100:01:001:0015, яка розташована в АДРЕСА_1 , згідно варіанту № 3 висновку експерта, а саме:
Для забезпечення доступу ОСОБА_1 до відповідної частини житлового будинку, надати ділянки загальною площею 634,1 кв.м (0,06341 га), а саме:
-ділянку площею 258,0 кв.м (0,0258 га), що на схемі позначена під № 1 (зображена штрихуванням зеленого кольору), яка проходить по точках: 13-12-1-2-3-19-20-21-22-13 зі сторонами: 0,26м-18,82м-10,39м-3,35м-14,42м-3,53м-7,85м-1,73м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. «А»);
- ділянку площею 376,1 кв.м (0,03761 га), що на схемі позначена під № 2 (зображена штрихуванням зеленого кольору), яка проходить по точках: 10-9-8-14-16-15-10 зі сторонами: 30,73м-11,55м-11,33м-19,59м-3,59м-10,39м.
Для забезпечення доступу ОСОБА_2 до відповідної частини житлового будинку та господарської будівлі, надати ділянки загальною площею 634,1 кв.м (0,06341 га), а саме:
-ділянку площею 142,3 кв.м (0,01423 га), що на схемі позначена під № 3 (зображена штрихуванням блакитного кольору), яка проходить по точках: 13-12-11-10-15-24-21- 22-13 зі сторонами: 0,26м-6,03м-9,13м-10,39м-10,79м-1,0м-1,73м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. «А»), в тому числі ділянку площею 1,8 кв.м (0,00018 га), що на схемі позначена під № 3-1 (зображена рожевим кольором), яка проходить по точках: 21-22-23-24-21 зі сторонами: 1,73м-1,0м-1,80м-1,0м пропонується надати з обмеженим використанням для забезпечення ОСОБА_1 можливістю доступу, обслуговування та поточного ремонту житлового будинку відповідно до пункту 6.1.41 ДБН Б. 2.2-12:2019 та пункту 7.26 Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном;
-ділянку площею 491,8 кв.м (0,04918 га), що на схемі позначена під № 4 (зображена штрихуванням блакитного кольору), яка проходить по точках: 3-4-5-6-7-8-14-16-17-18-19-3 зі сторонами: 1,06м-5,90м-39,29м-25,51м-9,12м-11,33м-19,59м-3,0м-11,70м- 4,94м-14,42м.
В спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пропонується залишити земельну ділянку площею 70,8 кв.м (0,00708) га, що на схемі позначена під № 5 (зображена жовтим кольором), яка проходить по точках: 15-16-17-18-19-20-21-24-15 зі сторонами: 3,59м-3,0м-11,70м-4,94м-3,53м-7,85м-1,0м-10,79м.
Площа земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зменшилася, за рахунок земельної ділянки наданої у спільне користування (на 35,4 кв.м для кожного).
Припинити право спільної часткової власності на земельну ділянку кадастровий номер 1824755100:01:001:0015, яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок та витрати на судову земельно-технічну експертизу в розмірі 21508 гривень 20 копійок.
Зобов`язати ГУК у Жит.обл/ТГ смтПопільня/22030101, код одержувача: 37976485, рахунок одержувача: UA878999980313151206000006743, банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 , судовий збір сплачений згідно квитанції ID: 9185-1738-3880-8236 від 06 квітня 2025 року в розмірі сумі 605 гривень 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського
районного суду    Р. М. Поліщук