КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 758/2598/26 Головуючий у суді І інстанції: Ковбасюк О.О.
провадження № 22-ц/824/8694/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Ратнікової В.М., Музичко С.Г.,
секретар судового засідання: Янчук І.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Дешка В`ячеслава Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 25 лютого 2026 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2026 року до Подільського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 , подана його представником - адвокатом Дешко В`ячеславом Олександровичем до пред`явлення позову до суду, про забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» про стягнення грошових коштів.
Заява обгрунтована тим, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18.11.2025 року по справі № 918/993/25 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ОСОБА_1 .
Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11.11.2025 року у справі №569/16091/25 задоволено позовні вимоги ТОВ «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 
22.01.2026 року Рівненським міським судом Рівненської області видано по справі № 569/6091/25 ТОВ «Іннова-Нова» виконавчий лист.
В подальшому, ТОВ «Іннова-Нова» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Хомина О.А..
04.02.2026 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Хомин О.А. відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа 22.01.2026 року Рівненським міським судом Рівненської області видано по справі № 569/16091/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова-Нова» заборгованості.
Як зазначає заявник, 05.02.2026 року в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3, відкритого приватного виконавцем Хоминим О.А. з рахунку ОСОБА_1 було незаконно списано грошові кошти в сумі 10528,87 грн. 06.02.2026 року на електронну адресу приватного виконавця Хомина О.А. представником ОСОБА_1 направлено заяву про закриття виконавчого провадження НОМЕР_3 разом з ухвалю Господарського суду Рівненської області від 18.11.2025 року по справі № 918/993/25. 12.02.2026 року в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_3, відкритого приватним виконавцем Хоминим О.А., з рахунку ОСОБА_1 , було повторно незаконно списано грошові кошти в сумі 9550,24 грн.
Щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зазначав, що оскільки ТОВ «Іннова-Нова» будучи обізнаною про наявність мораторію накладений ухвалою Господарським судом Рівненської області від 18.11.2025 року по справі № 918/993/25, яка набрала законної сили, своїми незаконними діями, маючи прихований прямий умисел, заволодіти грошовими коштами ОСОБА_1 , що полягає в зверненні до приватного виконавця Хомина О.А. з примусового виконанням виконавчого листа від 22.01.2026 року Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/16091/25, який був отриманий та пред`явлений до виконання вже після мораторію, що суперечить чинному законодавству України.
Просив суд накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих в будь-яких фінансових установах, та належать ТОВ «Іннова-Нова», які будуть виявлені в ході виконавчого провадження в межах ціни позову в розмірі 20 079,11 грн.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 25 лютого 2026 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Дешко В.О., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 25 лютого 2026 року та повновити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в повному обсязі.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги представник апелянта зазначав, що посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про ненадання розрахункових рахунків відповідача не є підставою для відмови в задоволенні останньої.
Наголошував, що заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Іннова-Нова», жодним чином не призведуть до негативних наслідків, таких як втручання у діяльність ТОВ «Іннова-Нова», повне припинення господарської діяльності чи до погіршення стану майна, а лише запровадить законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод для виокннання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, ТОВ «Іннова-Нова» й надалі зможе вільно користуватись своїм майном.
Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо необгрунтування належними доказами, представник апелянта зазначав, що в додатках до заяви про забезпечення позову додано виписку по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC000111149280 від 07.10.2024 року за період 01.02.2026 року - 13.02.2026 року ОСОБА_1 . Де за 05.02.2026 року та 12.02.2026 року по виконавчому провадженні НОМЕР_3 в сукупності стягнуто грошових коштів на загальну суму в розмірі 20 079, 11 грн.
Щодо ненадання доказів на підтвердження факту наявності на будь-яких рахунках ТОВ «Іннова-Нова» грошових коштів, у тому в розмірі заявленої ціни позову, представник апелянта зазначав, що ОСОБА_1 не має повноважень, завдяки яким може отримати інформацію щодо відкритих рахунків суб`єктів господарювання та фізичних осіб.
Щодо не обґрунтування доводу заявника про те, що наявна реальна загроза для ускладнення або неможливості виконання судового рішення, що призведе до неможливості ефективного захисту порушених прав та інтересів позивача, представник апелянта зазначав, що ТОВ «Іннова-Нова» будучи обізнаною про наявність мораторію накладений ухвалою Господарським судом Рівненської області від 18.11.2025 року по справі №918/993/25 яка набрала законної сили, своїми незаконними діями, маючи прихований прямий умисел, заволодіти грошовими коштами ОСОБА_1 , що полягає в зверненні до приватного виконавця Хомина Олега Андрійовича з примусовим виконанням виконавчого листа від 22.01.2026 року Рівненського міського суду Рівненської області по справі №569/16091/25, який був отриманий та пред`явлений до виконання вже після мораторію, що суперечить чинному законодавства України
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляцінйим судом строк не надходив.
30 червня 2026 року до Київського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення від представника ТОВ «Іннова-Нова» - адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича, в яких представник відповідача зазначав про те, що 03 червня 2026 року ухвалою судді-доповідача Болотова Є.В., суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П. відкрито апеляційне провадження та встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження.
При цьому представником відповідача зазначено про те, що ТОВ «Іннова-Нова» не отримувала апеляційну скаргу, що в свою чергу унеможливило сторону провадження реалізувати своє право на подання відзиву. Також в системі «Електронний суд» дана апеляційна скарга відсутня. Додатково зазначав, що ні скаржником, ні представником скаржника по даній справі на адресу ТОВ «Іннова-Нова» апеляційну скаргу направлено не було.
З приводу зазначених представником відповідача обставин, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Дійсно, як вбачається з матеріалів справи ухвалою Київського апеляційного суду від 03.06.2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Дешка В`ячеслава Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 25 лютого 2026 року та надано відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали по відкриття апеляційного провадження (а.с. 152).
На виконання вимог процесуального законодавства, судом апеляційної інстанції надіслано копію ухвали про відкриття провадження та копії апеляційної скраги з додатками ТОВ «Іннова-Нова» на електронну адресу: «support@finsfera.ua» та через підсистему «Електронний суд», що підтверджується супровідним листом від 04.06.2026 року, звітом про направлення вихідної кореспонденції (а.с. 154, 157).
В матеріалах справах, міститься заява представника ТОВ «Іннова-Нова» про ознайомлення з матеріалами справи від 05.06.2026 року, подана через підсистему «Електронний суд» (а.с. 158), однак суд апеляційної інстанції враховує, що відміток (розписки) про те чи ознайомився представник товариства в приміщення апеляційного суду з матеріалами цивільної справи не містить.
Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду від 09 червня 2026 року призначено повторний автоматизований розподіл справи №758/2598/26 у зв`язку з переведенням судді-доповідача Болотова Є.В. до складу іншої судової палати та зміною спеціалізації (а.с. 159).
Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 09 червня 2026 року, визначено колегію суддів для розгляду даної справи у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Сушко Л.П., судді: Музичко С.Г. Ратнікова В.М.. (а.с. 160).
Як вбачається з матеріалів справи, повідомляючи сторони справи про дату та місце розгляду справи, суд апеляційної інстанції разом з надсилання судової-повістки повідомлення від 22.06.2026 року додатково надіслано представнику ТОВ «Іннова-Нова» - адвокату Андрущенку М.В. електронний примірний апеляційної скарги, на електронну адресу: « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та через підсистему «Електронний суд» (а.с. 161).
Вказану кореспонденцію отримано представником товариства 22.06.2026 року, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції (а.с. 165).
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що сторона відповідача була належним чином повідомлена про розгляд справи, в тому числі була ознайомлення зі змістом апеляційної скарги, з огляду над докази її отримання зокрема адвокатом Андрущенком М.В., а тому відсутні підстави вважати, що сторона відповідача не мала можливості подати відзив на апеляційну скаргу у визначені апеляційним судом строки.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що у заяві не зазначено, які саме розрахункові рахунки та в яких саме банківських установах належать ТОВ «Іннова-Нова». Крім того, у заяві не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами зазначену у заяві ціну позову в розмірі 20 079, 11 грн. На обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником також не надано доказів на підтвердження факту наявності на будь-яких рахунках ТОВ «Іннова-Нова» грошових коштів, у тому в розмірі заявленої ціни позову. У заяві про забезпечення позову містяться нічим не обґрунтовані доводи заявника про те, що наявна реальна загроза для ускладнення або неможливості виконання судового рішення, що призведе до неможливості ефективного захисту порушених прав та інтересів позивача. Суд першої інстанції також виходив з того, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Стаття 150 ЦПК України визначає перелік видів забезпечення позову. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
У пунктах 2,4 частини першої цієї статті 150 ЦПК України вказано, що позов може забезпечуватись забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Відповідно до ч. 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2024 у справі №754/5683/22 висловила правову позицію про те, що при вирішенні питання забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.12.2023 року у справі №522/21977/21 зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Як вказав ВС у постанові від 03.11.2020 року у справі №910/7716/20 при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.
Встановлено, що ОСОБА_1 звертаючись з аявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, повідомив суд, що має намір звернутись до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення грошових коштів з ТОВ «Іннова-Нова» в розмірі 20 079,11 грн.
У поданій заяві заявник просив вжити заходи забезпечення майбутнього позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих в будь-яких фінансових установах, та належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова», які будуть виявлені в ході виконавчого провадження в межах ціни позову в розмірі 20 079, 11 грн.
Судом апеляційної інстанції з відкритих відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що 03 березня 2026 року ОСОБА_1 подано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова - Нова» про стягнення заборгованості. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26 березня 2026 року відкрито провадження та призначення справу до розгляду (справа №758/3790/26).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме лише посилання заявника в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та надання належних та допустимих доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Необхідність вжиття заявлених заявником заходів забезпечення позову ґрунтується на оцінці (припущенні) позивача ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів.
Однак, всупереч вказаних процесуальних норм, заявником не доведено, а судом не встановлено належних та допустимих доказів про існування об`єктивних обставин вважати, що невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову, може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову про стягнення 20079,11 грн
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви.
Доводи апеляційної скарги про те, що заявник не згоден з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не надано жодних доказів про рахунки, які має відповідач у фінансових та банківських установах, не конкретизовано, на які саме рахунки слід накласти арешт, є безпідставними, виходячи з наступного.
Арештовані кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення судом арешту на рахунки, банківську скриньку боржника чинним законодавством не передбачене, але суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських установах або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником (постанова Верховного Суду від 25.09.2019 року у справі № 320/3560/18).
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції із врахуванням доказів, наданих позивачем обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви, так як позивачем не доведено, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а заявлені ним вимоги забезпечення є спірвмірними з сумою позову.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Дешка В`ячеслава Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 25 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складено «02» липня 2026 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді В.М. Ратнікова

С.Г. Музичко