ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" червня 2026 р. справа № 300/6132/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій 

ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі також - відповідач, Управління) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499. В договорі дарування земельної ділянки, за яким ОСОБА_1 набула право власності на вказану земельну ділянку міститься інформація, що на частину земельної ділянки площею 0,0155 га поширюється дія сервітуту: право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху. Згідно інформації, яка міститься у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку відсутня підстава для встановлення земельного сервітуту, водночас зазначено вид сервітуту та строк його дії. 
Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру (витяг №НВ-9956550412025 від 31.03.2025), земельна ділянка з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499 має площу 0,0899 га, є сформованою, місце розташування земельної ділянки - АДРЕСА_1 , відомості про обмеження у використанні земельної ділянки - відсутні, відомості про земельний сервітут згідно з державним реєстром земель - наявний сервітут "Право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, площа ділянки на яку поширюється дія сервітуту - 0.0155 га".
19 червня 2025 року представником позивача подано заяву в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про внесення змін до Державного земельного кадастру, а саме: видалити з Державного земельного кадастру інформацію про сервітут щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499, власник ОСОБА_1 . 25 червня 2025 року надійшла відповідь на заяву, зі змісту якої вбачається відмова у внесенні змін та рекомендація звернутися до суду. Враховуючи наведене, просить визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в частині відмови у внесення змін до Державного земельного кадастру та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області вжити заходів щодо внесення змін до Державного земельного кадастру, а саме: видалити з Державного земельного кадастру інформацію про сервітут щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499, власник ОСОБА_1 .
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.55-56).
Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, у якому представник відповідача зокрема зазначила, що відповідно до інформації Відділу № 1 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області згідно з Книгами записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі на території Тисменицького району станом на 01.01.2013 року за ОСОБА_5 зареєстроване право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 на підставі державного акту серії ЯЕ № 825631 від 02.07.2008 за № 010831200240 з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499.
Відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499 адміністраторами системи ДП "Центр ДЗК" в автоматизованому порядку перенесені до Державного земельного кадастру відповідно до Перехідних положень ЗУ "Про ДЗК". ОСОБА_5 звернувся із заявою від 20.10.2015, до якої долучено електронний документ та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру в частині внесення обмеження щодо використання земельної ділянки, а саме, наявність земельного сервітуту 07.02 - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху площею 0,0155 га.
У Державному фонді документації із землеустрою та оцінки земель за кодом 2015МФ18ІФТС001569 обліковується Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_5 на земельні ділянки з кадастровими номерами: 2625886801:11:152:0499 площею 0,0899 га та 2625886801:11:153:2002 площею 0,2577 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
Матеріали вказаної технічної документації містять відомості про земельний сервітут, який встановлено до земельних ділянок, а саме: з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499, площею 0,0899 га, частина земельної ділянки, на якій встановлено право земельного сервітуту площею 0,0155 га, 07.02 - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; з кадастровим номером 2625886801:11:153:2002, площею 0,257/ га, частина земельної ділянки, на якій встановлено право земельного сервітуту площею 0,0126 га, 07.02 - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху.
В подальшому земельна ділянка з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499, площею 0,0899 га, частина земельної ділянки, на якій встановлено право земельного сервітуту площею 0,0155 га, була відчужена ОСОБА_5 , шляхом укладення договору купівлі-продажу, посвідченого 08.09.2016 Янишевською М.М., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим № 5818. А вже 27.02.2019 року вказана земельна ділянка подарована позивачу ОСОБА_1 разом із встановленим правом земельного сервітуту. Даний факт засвідчує ту обставину, що на момент укладення договору дарування Позивач, ОСОБА_1 достеменно була обізнана про наявність встановленого права земельного сервітуту та ніяким чином не заперечувала проти прийняття даного майна у дар.
Крім того, інша земельна ділянка з кадастровим номером 2625886801:11:153:2002, зазначена у Технічній документації за кодом 2015МФ18іФТС001569, також містить право земельного сервітуту площею 0,0126 га.
Згідно Плану меж зон обмежень і сервітутів, який міститься у вказаній технічній документації, який долучено представником позивача, очевидним є той факт, що земельна ділянка обмежена правом сервітуту площею 0,0126 га - земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:153:2002 є продовженням земельної ділянки, обмеженої правом земельного сервітуту площею 0.0155 га земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499.
Згодом, шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:153:2002 утворилися три земельні ділянки з кадастровими номерами:
2625886801:11:153:2012, 2625886801:11:153:2013, 2625886801:11:153:2014. Вказані земельні ділянки були відчужені в різні періоди часу.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2625886801:11:153:2012, площею 0,0924 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу серія та номер 890, виданий 05.11.2015 року, видавник Секрета І.І., приватний нотаріус Тисменицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2625886801:11:153:2014, площею 0,0888 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу серія та номер 2591, виданий 15.07.2016, видавник Павлінський В.Д., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2625886801:11:153:2013, площею 0,0765 га, належить ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу серія та номер 160, виданий 19.01.2024, видавник Павлінський В.Д., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу.
Ухвалою суду залучено до участі в даній справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.99-101). 
Від третьої особи ОСОБА_2 , через систему "Електронний суд" на адресу суду надійшли пояснення, в яких зазначає, що вона придбала земельну ділянку площею 0,0924 га, кадастровий номер 2625886801:11:153:2012 на підставі договору купівлі - продажу від 05.11.2015, який посвідчений приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Секретою І.І. 05.11.2015 та зареєстровано в реєстрі за № 890. Право власності на дану земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та підтверджується в тому числі доданою Відповідачем до матеріалів цієї справи Інформаційною довідкою № 443145144 від 11.09.2025 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:153:2012. По сусідству знаходиться земельна ділянка площею 0,0899 га з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499, власником якої є позивач - ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 2.1 Договору дарування зазначено, що на частині земельної ділянки площею 0,0155 га встановлено право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, відомості про це містяться в Державному земельному кадастрі, що, власне, не заперечується позивачем та її представником та підтверджується відповідачем.
Як зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву у Державному фонді документації із землеустрою та оцінки земель за кодом 2015МФ18ІФТС001569 обліковується "Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)" ОСОБА_5 (попередній власник земельних ділянок) на земельні ділянки з кадастровими номерами: 2625886801:11:152:0499 площею 0,0899 га та 2625886801:11:153:2002 площею 0,2577 га.
Як випливає з даної Технічної документації громадянин ОСОБА_5 звернувся із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 0,2577 га та 0,0899 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 . Так, у п. 4 розділу Вихідні дані, Технічного завдання на виконання робіт, Технічної документації було передбачено встановлення земельного сервітуту: 07.02 - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху на двох земельних ділянках площею 0,2577 га та 0,0899 га. Іншими словами, громадянин ОСОБА_5 , як власник цих земельних ділянок в той час, звернувшись за виготовленням Технічної документації, поставив чіткі умови, які були відображені у вихідних даних Технічного завдання, що на цих земельних ділянках повинно бути передбачено право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху.
Таке право на звернення за виготовленням технічної документації було передбачено в ст. 22 ЗУ "Про землеустрій" в редакції, що діяла на момент виникнення даних правовідносин, яке залишається чинним і сьогодні, а саме: "Землеустрій здійснюється на підставі, серед іншого: б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою". Водночас, згідно з ст. 25 ЗУ "Про землеустрій", в редакції, що діяла на момент виготовлення Технічної документації, видами документації із землеустрою, серед інших, було і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та ї) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту. Ця норма, в цій частині, також чинна станом на сьогодні. Як видно з норми Закону це дві різні технічні документації із землеустрою.
За результатами виготовлення Технічної документації в розділах 8 "Перелік обмежень прав на земельну ділянку", 11 "Кадастровий план земельної ділянки", 12 "План меж зон обмежень і сервітутів" Технічної документації (виконавець ПП ОСОБА_6 ) передбачено наявність земельного сервітуту (право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху) на обох земельних ділянках площею 0,2577 га та 0,0899 га. А відтак, дані відомості (щодо обмежень) підлягали внесенню та були внесені до Державного земельного кадастру відповідно до чинного законодавства. Зазначає, що всі суміжні земельні ділянки з кадастровими номерами 2625886801:11:153:2012, 2625886801:11:153:2013, 2625886801:11:153:2014 (власниками яких є залучені відповідачем треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача) розміщені так, що через земельну ділянку позивача (кадастровий номер 2625886801:11:152:0499) пролягає наявний шлях проїзду до цих земельних ділянок, позаяк ніяким іншим шляхом потрапити на дані земельні ділянки не є можливим.
Враховуючи, що Технічна документація була виготовлена у 2015 році і саме від тоді на зазначених земельних ділянках встановлено право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, а позивачка отримала в дар земельну ділянку з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499 у лютому 2019 року, то під час укладання такого договору позивачка знала, розуміла чи повинна була розуміти, що отримує в дар земельну ділянку з наявним сервітутним обмеженням, тож усвідомлювала наслідки своїх дій приймаючи в дар таке майно і жодним чином це не заперечувала. Просила у задоволенні позову відмовити (а.с.112-116).
Суд дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив такі обставини.
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499. В договорі дарування земельної ділянки, за яким ОСОБА_1 набула право власності на вказану земельну ділянку міститься інформація, що на частину земельної ділянки площею 0,0155 га поширюється дія сервітуту: право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху. Згідно інформації, яка міститься у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку відсутня підстава для встановлення земельного сервітуту, водночас зазначено вид сервітуту та строк його дії. 
Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру (витяг №НВ-9956550412025 від 31.03.2025), земельна ділянка з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499 має площу 0,0899 га, є сформованою, місце розташування земельної ділянки - АДРЕСА_1 , відомості про обмеження у використанні земельної ділянки - відсутні, відомості про земельний сервітут згідно з державним реєстром земель - наявний сервітут "Право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, площа ділянки на яку поширюється дія сервітуту - 0.0155 га" (а.с.6-12).
19.06.2025 представником позивача подано заяву в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про внесення змін до Державного земельного кадастру, а саме: видалити з Державного земельного кадастру інформацію про сервітут щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499, власник ОСОБА_1 (а.с.21-23). 
Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області 25.06.2025 на зазначену заяву надано відповідь, у якій зокрема зазначено "…Відповідно до інформації Відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі - Відділ) згідно з Книгами записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі на території Тисменицького району станом на 01.01.2013 за гр. ОСОБА_5 зареєстровано право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 825631 від 02.07.2008 за №010831200240 з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499.
Відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499 адміністраторами системи ДП "Центр ДЗК" в автоматизованому порядку перенесені до Державного земельного кадастру відповідно до Перехідних Положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" на основі даних земельно-кадастрової документації.
Відповідно до ч.б ст.21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та п.4 Перехідних положень Закону України "Про державний земельний кадастр" гр. ОСОБА_5 звернувся із заявою встановленої форми ЗВ-2601510062015 від 20.10.2015, до заяви долучено електронний документ та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру в частині внесення обмеження щодо використання земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499, а саме наявність земельного сервітуту 07.02- право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху площею 0,0155 га.
Одночасно зазначаємо, що у Державному фонді документації із землеустрою та оцінки земель за кодом 2015МФ18ІФТС001569 обліковується Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499, в матеріалах якої наявні відомості про сервітут.
Відповідно до п. З, п.5 ст.37 Закону України "Про Державний земельний кадастр" виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах. Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду" (а.с.17-18).
Позивач, вважаючи протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в частині відмови у внесення змін до Державного земельного кадастру та просить зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області вжити заходів щодо внесення змін до Державного земельного кадастру, а саме: видалити з Державного земельного кадастру інформацію про сервітут щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499, власник ОСОБА_1 , у зв`язку з чим звернулася до суду з метою захисту своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру встановлює Земельний кодекс України (далі - ЗК України), Закон України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 № 3613-VI (далі - Закон України "Про ДЗК") та Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок № 1051).
Згідно статті 1 Закону України "Про ДЗК" державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Відповідно до частини першої, четвертої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про ДЗК" внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
До Державного земельного кадастру вносяться відомості про земельні ділянки, зокрема, відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту (пп 13 п 24 Порядку № 1051). 
Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 9 ЗУ "Про ДЗК" державний кадастровий реєстратор є державним службовцем, має посвідчення Державного кадастрового реєстратора та власну печатку, має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора забороняється, крім випадків, встановлених цим Законом.
Згідно частин 1, 3, 4 статті 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.
Відповідно до статті 401 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).
Право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху є одним із видів права земельного сервітуту, передбачений статтею 99 ЗК України.
У відповідності до частин 1, 2 статті 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (землекористувачем) земельної ділянки.
Істотними умовами договору про встановлення земельного сервітуту є: обсяг прав сервітуарія щодо користування земельною ділянкою (її частиною); кадастровий номер земельної ділянки, щодо якої встановлюється земельний сервітут; розмір та порядок внесення плати за встановлення сервітуту (крім випадків встановлення безоплатного сервітуту); строк дії сервітуту (частина 3 статті 100 ЗК України).
Згідно частини 1 статті 101 ЗК України дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи.
Відповідно до частин 5, 6 статті 403 ЦК України сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений.
Таким чином, при переході права власності земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499 до ОСОБА_1 сервітут зберіг свою чинність.
Як встановлено матеріалами справи, відповідно до інформації Відділу № 1 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області згідно з Книгами записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі на території Тисменицького району станом на 01.01.2013 року за ОСОБА_5 зареєстроване право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 на підставі державного акту серії ЯЕ № 825631 від 02.07.2008 за № 010831200240 з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499.
Відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499 адміністраторами системи ДП "Центр ДЗК" в автоматизованому порядку перенесені до Державного земельного кадастру відповідно до Перехідних положень ЗУ "Про ДЗК". ОСОБА_5 звернувся із заявою від 20.10.2015, до якої долучено електронний документ та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру в частині внесення обмеження щодо використання земельної ділянки, а саме, наявність земельного сервітуту 07.02 - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху площею 0,0155 га.
У Державному фонді документації із землеустрою та оцінки земель за кодом 2015МФ18ІФТС001569 обліковується Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_5 на земельні ділянки з кадастровими номерами: 2625886801:11:152:0499 площею 0,0899 га та 2625886801:11:153:2002 площею 0,2577 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
Матеріали вказаної технічної документації містять відомості про земельний сервітут, який встановлено до земельних ділянок, а саме: з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499, площею 0,0899 га, частина земельної ділянки, на якій встановлено право земельного сервітуту площею 0,0155 га, 07.02 - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; з кадастровим номером 2625886801:11:153:2002, площею 0,2577 га, частина земельної ділянки, на якій встановлено право земельного сервітуту площею 0,0126 га, 07.02 - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху.
У подальшому земельна ділянка з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499, площею 0,0899 га, частина земельної ділянки, на якій встановлено право земельного сервітуту площею 0,0155 га, була відчужена ОСОБА_5 , шляхом укладення договору купівлі-продажу, посвідченого 08.09.2016 Янишевською М.М., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим № 5818. А 27.02.2019 вказана земельна ділянка подарована позивачу ОСОБА_1 разом із встановленим правом земельного сервітуту. Даний факт засвідчує ту обставину, що на момент укладення договору дарування позивач достеменно була обізнана про наявність встановленого права земельного сервітуту та ніяким чином не заперечувала проти прийняття даного майна у дар.
Крім того, інша земельна ділянка з кадастровим номером 2625886801:11:153:2002, зазначена у Технічній документації за кодом 2015МФ18іФТС001569, також містить право земельного сервітуту площею 0,0126 га.
Згідно Плану меж зон обмежень і сервітутів, який міститься у вказаній технічній документації та долучено представником позивача, очевидним є той факт, що земельна ділянка обмежена правом сервітуту площею 0,0126 га - земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:153:2002 є продовженням земельної ділянки, обмеженої правом земельного сервітуту площею 0.0155 га земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499.
Згодом, шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:153:2002 утворилися три земельні ділянки з кадастровими номерами: 2625886801:11:153:2012, 2625886801:11:153:2013, 2625886801:11:153:2014. Вказані земельні ділянки відчужені в різні періоди часу (а.с.63).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2625886801:11:153:2012, площею 0,0924 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу серія та номер 890, виданий 05.11.2015 року, видавник Секрета І.І., приватний нотаріус Тисменицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області (а.с.64-65).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2625886801:11:153:2014, площею 0,0888 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу серія та номер 2591, виданий 15.07.2016 року, видавник Павлінський В.Д., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу (а.с.66-67).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2625886801:11:153:2013, площею 0,0765 га, належить ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу серія та номер 160, виданий 19.01.2024 року, видавник Павлінський В.Д., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу (а.с.68-69).
Отже, враховуючи вищенаведене, "Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_5 в с. Угринів на території Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано - Франківської області, яка була виконана ПП ОСОБА_6 " включає всі необхідні документи та містить всю необхідну інформацію передбачену чинним законодавством, зокрема, ст. 55 ЗУ "Про землеустрій" у редакції, яка діяла на момент виготовлення такої Технічної документації.
Таким чином, позовна вимога про визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в частині відмови у внесення змін до Державного земельного кадастру, є такою, що не підлягає до задоволення.
Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області вжити заходів щодо внесення змін до Державного земельного кадастру, а саме: видалити з Державного земельного кадастру інформацію про сервітут щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2625886801:11:152:0499, власник ОСОБА_1 , суд зазначає, що у ній слід відмовити, оскільки вона є похідною від попередньої позовної вимоги, в якій відмовлено позивачу у її задоволенні.
Крім того, ЗК України (частини 1, 2 статті 102) передбачено чіткий перелік випадків за наявності яких дія земельного сервітуту підлягає припиненню, а саме у випадках:
а) поєднання в одній особі суб`єкта права земельного сервітуту, в інтересах якого він встановлений, та власника земельної ділянки;
б) відмови особи, в інтересах якої встановлено земельний сервітут;
в) рішення суду про скасування земельного сервітуту;
г) закінчення терміну, на який було встановлено земельний сервітут;
ґ) невикористання земельного сервітуту протягом трьох років; д) порушення власником сервітуту умов користування сервітутом.
На вимогу власника земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, дія цього сервітуту може бути припинена в судовому порядку у випадках: а) припинення підстав його встановлення; б) коли встановлення земельного сервітуту унеможливлює використання земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, за її цільовим призначенням.
Суд також зазначає, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2026 у справі №352/2863/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, відмовлено частково в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 в частині заборони встановлювати в майбутньому будь-які перешкоди, зокрема, але не виключно, металеві чи інші ворота та/або інші перешкоди, загородження, сміття, різні предмети тощо. В іншій частині позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2625886801:11:153:2012 площею 0,0924 шляхом: знесення/демонтажу встановлених металевих воріт та звільнення наявного шляху площею 0,0155 га від різних предметі (бочок, автомобільних шин, сміття тощо) на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2625886801:11:152:0499, площею 0,0899 га; здійснення безперешкодного допуску ОСОБА_2 до належної їй земельній ділянці із кадастровим номером 2625886801:11:153:2012 в будь-який час по наявному шляху площею 0,0155 га, розташованому на земельній ділянці що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2625886801:11:152:0499, площею 0,0899 га; зобов`язано ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2625886801:11:153:2012 площею 0,0924 шляхом: здійснення безперешкодного допуску ОСОБА_2 до належної їй земельній ділянці із кадастровим номером 2625886801:11:153:2012 в будь-який час по наявному шляху площею 0,0155 га, розташованому на земельній ділянці що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2625886801:11:152:0499, площею 0,0899 га.
Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Положеннями частини 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
З урахуванням вищезазначеного, суд на підставі наданих учасниками справи письмових доказів, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Судові витрати, які підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства, відсутні. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:
в задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 39767437, вул. Академіка Сахарова 34, м. Івано-Франківськ, 76014), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, - відмовити. 
Представнику позивача, відповідачу та представнику третьої особи рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  /підпис/  Микитюк Р.В.