Справа № 581/78/26 
Провадження № 2/581/138/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и 

03 липня 2026 року сел. Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В., за участю секретаря судового засідання Самілик Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Беєве» про визнання відсутнім права оренди та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

9 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив:
визнати відсутнім право оренди ТОВ «Беєве» щодо належної йому на праві власності земельної ділянки площею 2,5942 га з кадастровим №5923282200:01:003:0011, що було зареєстроване на підставі договору оренди землі від 12 березня 2015 року, зареєстрованого в Державному реєстрі земель 9 грудня 2015 року;
cкасувати державну реєстрацію права оренди ТОВ «Беєве» земельної ділянки площею 2,5942 га з кадастровим № 5923282200:01:003:0011, вчинену 14 листопада 2025 року на підставі договору оренди землі від 12 березня 2015 року, зареєстрованого в Державному реєстрі земель 09 грудня 2015 року;
стягнути з ТОВ «Беєве» на його користь моральну шкоду, завдану незаконними та умисними діями відповідача у розмірі 200 000 грн.
Мотивує вимоги тим, що є власником земельної ділянки площею 2,5942 га, кадастровий № 5923282200:01:003:0011, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кімличанського старостинського округу Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області.
12 березня 2015 року між позивачем та ТОВ «Беєве» було укладено договір оренди землі, предметом якого є зазначена земельна ділянка, строком на 10 років. Відповідно до пункту 43 договору, договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. Державну реєстрацію договору проведено 9 грудня 2015 року, у зв`язку з чим, на думку позивача, строк дії договору оренди спливав 9 грудня 2025 року.
Позивач посилається на положення пункту 8 договору оренди, відповідно до якого орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк за умови належного виконання умов договору. При цьому орендар зобов`язаний письмово повідомити орендодавця про намір поновити договір не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку його дії, а поновлення договору можливе виключно за письмовою згодою орендодавця.
Як зазначає позивач, 24 січня 2025 року відповідачем на його адресу було направлено повідомлення про намір поновити договір оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах. Позивач стверджує, що письмової згоди на поновлення договору він не надавав, а навпаки - повідомив представників відповідача в усній формі про небажання продовжувати орендні правовідносини. Крім того, 19 листопада 2025 року позивач письмово повідомив ТОВ «Беєве» про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки та у відповідь відповідач листом від 26 листопада 2025 року повідомив його про те, що договір оренди вважається автоматично продовженим на той самий строк та на тих самих умовах у зв`язку з ненаданням позивачем відповіді на лист-повідомлення про поновлення договору. Підставою для такого висновку відповідач визначив положення частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає так звану «мовчазну згоду» орендодавця.
Позивач вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують його право власності на земельну ділянку. На думку позивача, відповідач помилково визначив дату закінчення строку дії договору оренди як 12 березня 2025 року, хоча відповідно до умов договору та правових висновків Верховного Суду строк дії договору має обчислюватися саме з моменту державної реєстрації, тобто з 9 грудня 2015 року. Відтак договір діяв до 9 грудня 2025 року, а тому станом на березень 2025 року правові підстави для застосування положень частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» були відсутні.
Крім того, позивач зазначає, що відповідач не дотримався вимог пункту 8 договору щодо строку направлення повідомлення про намір поновити договір, оскільки таке повідомлення мало бути надіслане не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору. Також позивач наголошує, що обов`язковою умовою поновлення договору була його письмова згода, якої він не надавав. 
Позивач вказує, що, незважаючи на відсутність письмової згоди орендодавця та відсутність судового рішення, відповідач здійснив державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на новий строк. На переконання позивача, державний реєстратор не був наділений повноваженнями встановлювати факт наявності «мовчазної згоди» чи вирішувати спір між сторонами договору, а тому така державна реєстрація є незаконною.
Окремо позивач зазначає, що незаконними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди. На думку позивача, дії ТОВ «Беєве» мають умисний та системний характер, спрямований на порушення його майнових прав як власника земельної ділянки. Позивач вказує, що відповідач свідомо проігнорував умови договору щодо необхідності письмової згоди орендодавця, неправомірно ініціював державну реєстрацію права оренди та фактично позбавив його можливості вільно розпоряджатися власною земельною ділянкою.
Також позивач посилається на наявність тривалих конфліктних відносин між ним та директором ТОВ «Беєве» Сало І.І., зазначаючи, що раніше відповідач допускав інші неправомірні дії щодо його майнових прав, зокрема щодо майнових паїв та орендних відносин стосовно інших земельних ділянок.
Унаслідок вищевказаних протиправних дій він тривалий час перебуває у стані постійного психологічного напруження; відчуває обґрунтований страх повторного порушення своїх прав з боку відповідача; змушений захищати свої законні інтереси в судовому порядку; перебувати у стані хронічного стресу через системне посягання на його право власності. Також протиправні дії відповідача порушили його нормальний спосіб життя, викликали почуття приниження, безсилля та правової незахищеності перед суб`єктом господарювання, який свідомо використовує свої організаційні та фінансові можливості для нав`язування своєї волі. Розмір моральної шкоди позивач визначив у сумі 200000 грн, вважаючи її співмірною характеру та наслідкам протиправних дій відповідача.
Від представника відповідача ТОВ «Беєве» адвоката Маківського В.В. надійшов відзив, у якому відповідач позов не визнав та зазначив, що 12 березня 2015 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, який припинив свою дію 12 березня 2025 року. На думку відповідача, після змін у законодавстві з 1 січня 2013 року державній реєстрації підлягає не договір оренди землі, а право оренди, у зв`язку з чим строк дії договору обчислюється з моменту його підписання, а не з дати державної реєстрації права оренди. У зв`язку з цим є помилковими доводи позивача про те, що строк дії договору слід обчислювати з 9 грудня 2015 року - дати державної реєстрації права оренди.
Також відповідач послався на наявність у нього переважного права на поновлення договору оренди відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі». Зазначив, що 24 січня 2025 року відповідач направив позивачу лист із пропозицією поновити договір на той самий строк і на тих самих умовах, додавши проєкт додаткової угоди, однак відповіді чи заперечень від позивача не отримав. Після закінчення строку договору ТОВ «Беєве» продовжило користуватися земельною ділянкою та сплатило орендну плату за 2025 рік у сумі 14 437 грн, яку позивач не повернув та проти користування землею не заперечував. 
Відповідач вказував, що за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку дії договору заперечень орендодавця договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах відповідно до частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та статті 764 ЦК України. При цьому завчасне повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з вказаних підстав не вимагається. У зв`язку з цим вважав, що право оренди було поновлено автоматично, а державна реєстрація права оренди здійснена правомірно.
Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди відповідач зазначив, що позивач не надав належних доказів її заподіяння, а наведені ним обставини зводяться до особистого конфлікту з директором товариства та інших спорів між сторонами. Вважав вимогу про стягнення 200 000 грн моральної шкоди безпідставною.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він не погоджується з доводами відповідача та зазначає наступне. Згідно з пунктом 43 договору договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Пункт 37 цього договору передбачає, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Орендна плата вноситься один раз на рік до 30 числа останнього у звітному році місяця (пункт 11 договору), проте за 2024 рік орендна плата була сплачена лише 20 березня 2025 року. Вказав, що пункт 8 договору передбачає поновлення договору оренди земельної ділянки за письмовою згодою орендодавця, а тому вважає, що норми закону щодо «мовчазної згоди» не підлягають застосуванню. Також зазначив, що додаткову угоду до договору оренди землі від 12 березня 2015 року він отримав лише 6 березня 2026 року. Вказав, що у його власності та власності його родини перебувають інші земельні ділянки, передані в оренду ТОВ «Беєве», та відповідно до яких у нього з відповідачем наявний спір. Повідомив, що у 2020 році він намагався розірвати договір оренди землі за згодою сторін, проте відповідач йому відмовив. Зазначив, що позов підтримує та просив його задовольнити.
Позивач в судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив її задовольнити. 
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, судом встановлені такі фактичні обставини.
Позивач є власником земельної ділянки загальною площею 2,5942 га з кадастровим номером 5923282200:01:003:0011 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, яку він успадкував відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 2 березня 2015 року (а.с. 19, 65).
12 березня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Беєве» був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно із яким ОСОБА_1 передав, а ТОВ «Беєве» прийняло у строкове платне користування належну йому земельну ділянку загальною площею 2,5942 га, в тому числі рілля 2,5942 га з кадастровим номером 5923282200:01:003:0011 (а.с. 10-11).
Право оренди ТОВ «Беєве» земельної ділянки з кадастровими номерами 5923282200:01:003:0011 на підставі договору оренди землі від 12 березня 2015 року, зареєстровано державним реєстратором Липоводолинського районного управління юстиції 9 грудня 2015 року (а.с. 12, 18). 
Відповідно до основних положень укладеного договору оренди землі від 12 березня 2015 року: 
Пункт 2.: В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,5942 га, в тому числі рілля 2,5942 га, кадастровий номер: 5923282200:01:003:0011; 
Пункт 8.: Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Поновлення договору оренди земельної ділянки проводиться за письмовою згодою орендодавця;
Пункт 9: Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі у грошовій, натуральній та відробітковій формах в розмірі 6% від нормативної оцінки землі, що становить 4531,60 грн в рік;
Пункт 10.: Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням індексації;
Пункт 11.: Орендна плата вноситься один раз на рік до 30 числа останнього у звітному році місяця;
Пункт 14.: У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожен день прострочення;
Пункт 36: Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін;
Пункт 37.: Дія договору припиняється у разі: закінчення строку на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом;
Пункт 43.: Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. 
24 січня 2025 року ТОВ «Беєве» на адресу ОСОБА_1 направило лист-пропозицію поновити договір оренди землі від 12 березня 2015 року на той самий строк на тих же умовах на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» (а.с. 13).
11 листопада 2025 року державним реєстратором Коровинської сільської ради зареєстровано зміни до іншого речового права – права оренди ТОВ «Беєве» належної ОСОБА_1 земельної ділянки шляхом поновлення договору на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (мовчазна згода). Строк: 20 р, дата закінчення дії: 12.03.2035 (а.с. 135-136). 
19 листопада 2025 року ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Беєве» направив лист, у якому повідомив, що у поновленні договору оренди землі від 12 березня 2015 року відмовляє (а.с. 14-16).
26 листопада 2025 року ТОВ «Беєве» на адресу ОСОБА_1 надіслало лист у якому зазначило, що пунктом 8 договору оренди землі від 12 березня 2015 року, укладеного між ТОВ «Беєве» та орендодавцем, передбачено, що після закінчення строку договору оренди товариство має переважне право поновлення його на новий строк. Оскільки після закінчення дії договору, а саме 12 березня 2025 року орендодавець не надав відповіді на лист попередження (поновлення) від 24 січня 2025 року, а тому договір було автоматично продовжено на той самий строк (а.с. 17).
Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 13 травня 2026 року вбачається, що:
9 грудня 2015 року державним реєстратором Липоводолинського районного управління юстиції за ТОВ «Беєве» зареєстровано право оренди на земельну ділянку площею 2,5942 га, кадастровий №5923282200:01:003:0011, номер запису про інше речове право: 12435900, індексний номер: 26891152, підстава: договір оренди землі від 12 березня 2015 року;
14 листопада 2025 року державним реєстратором Коровинської сільської ради Роменського району Сумської області зареєстровано зміни у праві оренди ТОВ «Беєве» на земельну ділянку, площею 2,5942 га, кадастровий №5923282200:01:003:0011, номер запису про інше речове право: 12435900, індексний номер: 81865032, на підставі договору оренди землі від 12 березня 2015 року, іншого типу договору, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 4045400001500 від 14 січня 2025 року (поновлення договору на підставі ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренди землі» (мовчазна згода) ( а.с. 19).
Із відомості розподілу витрат ТОВ Беєве від 25 липня 2025 року вбачається, що 27 липня 2025 року ОСОБА_1 на картковий рахунок № НОМЕР_1 переказано кошти за орендну плату за 2025 рік у сумі 14437 грн (а.с. 38-41).
Відповідно до виписок по рахунку ОСОБА_1 , відкритого у АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 20 березня 2025 року ТОВ «Беєве» зараховано 10730 грн орендної плати за 2024 рік та 25 липня 2025 року - 14437 грн орендної плати за 2025 рік (а.с. 69-70).
У матеріалах справи мається примірник додаткової угоди до договору оренди землі від 12 березня 2015 року, датованої 24 січня 2025 року, сторонами зазначено ОСОБА_1 та відповідача. Відповідно до умов цієї додаткової угоди, якою викладено договір оренди землі від 12 березня 2015 року у новій редакції, зокрема пункт 3.1, яким передбачено новий строк дії договору оренди - 20 років. Додаткова угода має розділ реквізити сторін, проте підписи сторін відсутні (а.с. 42-46). 
Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 2 березня 2015 року та 4 грудня 2015 року ОСОБА_1 отримав у спадщину земельну ділянку загальною площею 0,6822 га, з кадастровим номером 5923282200:01:003:0064, яка розташована та території Кімличанської сільської ради та права на пайовий фонд майна КСП ТОВ «Кімличанське» в розмірі 4641 грн (а.с. 64, 66).
23 березня 2021 року позивач звертався до ТОВ «Беєве» із вимогою зареєструвати договір оренди на земельну ділянку площею 0,6822 га, з кадастровим номером 5923282200:01:003:0064 та виплатити орендну плату з дня укладення договору від 12 березня 2015 року, на що отримав від відповідача відмову (а.с. 86, 87).
Із податкової вимоги ГУ ДПС у Сумській області від 16 січня 2026 року № 0000058-1303-1828 вбачається, що ОСОБА_1 станом на 14 січня 2026 року має податковий борг у сумі 3796 грн 22 коп. (а.с. зворот 90).
1 травня 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Беєве» був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно із яким ОСОБА_2 передала, а ТОВ «Беєве» прийняло у строкове платне користування належну її земельну ділянку загальною площею 2,00 га, в тому числі рілля 2,00 га. Вказаний договір підписаний сторонами та зареєстрований у відділі Держкомзему Липоводолинського району Сумської області, проте дата реєстрації відсутня (а.с. 106-107).
Із Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованих 19 травня 2016 року та 14 квітня 2026 року вбачається, що 12 травня 2016 року державним реєстратором виконавчого комітету Лебединської міської ради за ТОВ «Беєве» зареєстровано право оренди на земельну ділянку площею 1,999 га, кадастровий №5923282200:02:004:0167, номер запису про інше речове право: 14575913, індексний номер: 29669236, підстава: договір оренди землі від 18 жовтня 2012 року (а.с. 108-109).
Відповідно до відповіді на лист ОСОБА_2 щодо незгоди поновлення договору оренди земельної ділянки з кадастровим №5923282200:02:004:0167 ТОВ «Беєве» повідомило, що вказана земельна ділянка у 2025 році була належним чином підготовлена товариством до посівної кампанії: проведено обробіток ґрунту, внесено відповідні мінеральні добрива та у подальшому засіяна сільськогосподарськими культурами. Оскільки договір оренди земельної ділянки є чинним та діє станом на 12 травня 2026 року, тому орендар має право володіти та користуватися земельною ділянкою протягом строку дії договору оренди. Питання повернення земельної ділянки може бути розглянуте після збирання вирощеного врожаю та закінчення строку дії договору оренди за умови відсутності його продовження у порядку, передбаченому чинним законодавством України (а.с. 110). 
При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. 
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.
Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
У частині 1 статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Відповідно до частин 2 – 4 статті 126-1 ЗК України, якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається. Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.
Згідно з абзацом 4 розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» набрав чинності 16 січня 2020 року.
Тобто, усі договори оренди землі, які були укладені до набрання чинності цим Законом, поновлюються на умовах, визначених в цих договорах за встановленими законодавством правилами, які були чинні на момент їх укладення.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (частина 5 статті 6 Закону).
Відповідно до частин 1 – 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент укладення договору оренди від 12 березня 2015 року) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
У частині 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється, зокрема із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності).
Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частини 8, 9 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
Висновки суду по суті спору.
Спір між сторонами по справі виник з приводу права користування відповідачем належною позивачу земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі від 12 березня 2015 року.
Матеріалами справи доводиться, що між сторонами був укладений договір оренди землі на 10 років. Беручи до увагу дату укладення договору – 12 березня 2015 року цей договір діяв до 11 березня 2025 року.
При цьому у 2015 році чинне законодавство України не передбачало необхідності проведення державної реєстрації договору оренди, а наявність в пункті 43 договору положення про необхідність проведення його державної реєстрації та проведення 9 грудня 2015 року державної реєстрації права оренди не має впливу на визначення строку дії договору.
Судом враховано позицію, висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2025 року по справі №907/882/22 (провадження № 12-23гс25). 
Пунктом 8 договору оренди землі від 12 березня 2025 року передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Поновлення договору оренди земельної ділянки проводиться за письмовою згодою орендодавця.
Тобто, дотримуючись положень цього пункту договору відповідач повинен був не пізніше 12 грудня 2024 року повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Водночас таке повідомлення було направлене відповідачем на адресу позивача лише 24 січня 2025 року – з порушенням передбаченого договором строку. 
Крім того, поновлення договору оренди земельної ділянки могло бути проведено лише за письмовою згодою орендодавця, яку останній не надав та листом від 19 листопада 2025 року повідомив про свою незгоду із поновленням договору оренди землі.
Самої лише відсутності повідомлення позивача ОСОБА_1 , який вважаючи, що договір закінчував свою дію 9 грудня 2025 року, не повідомив протягом одного місяця після закінчення строку договору (до 12 квітня 2025 року) орендаря про заперечення у поновленні договору оренди, недостатньо для поновлення договору оренди на новий строк. 
Таким чином, оскільки умови, визначені укладеним між сторонами договором оренди землі від 12 березня 2015 року щодо можливості поновлення його на новий строк дотримані не були, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про визнання відсутнім права оренди відповідача щодо належної позивачу земельної ділянки, що має наслідком скасування державної реєстрації права оренди відповідача.
Водночас суд із вищевикладених мотивів відхиляє доводи представника відповідача щодо наявності «мовчазної згоди» позивача як підстави для поновлення договору оренди землі на новий строк.
Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 та пункту 9 частини 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно із частинами 1 – 3 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини.
Пункт 4 частини і статті 611 ЦК України вказує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).
У вказаній справі позивач вказує, що неправомірними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, оскільки відповідач свідомо проігнорував умови договору щодо необхідності письмової згоди орендодавця, неправомірно ініціював державну реєстрацію права оренди та фактично позбавив його можливості вільно розпоряджатися власною земельною ділянкою, також відповідач допускав інші неправомірні дії щодо майнових прав, зокрема щодо майнових паїв та орендних відносин стосовно інших земельних ділянок, належних його рідним. Також позивач відчував моральне приниження, пов`язане із тим, що відповідач іншим людям-орендодавцям надавав безкоштовно генератори, оплачував підписку місцевої газети, здійснював оранку городів, а йому відмовляв у цьому. Унаслідок вищевказаних протиправних дій він тривалий час перебуває у стані постійного психологічного напруження; відчуває обґрунтований страх повторного порушення своїх прав з боку відповідача; змушений захищати свої законні інтереси в судовому порядку; перебувати у стані хронічного стресу через системне посягання на його право власності. Також протиправні дії відповідача порушили його нормальний спосіб життя, викликали почуття приниження, безсилля та правової незахищеності перед суб`єктом господарювання, який свідомо використовує свої організаційні та фінансові можливості для нав`язування своєї волі.
Факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди, і умовою цивільно-правової відповідальності.
Суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяння йому моральної шкоди і доказів протиправності діяння відповідача.
Доводи позивача, якими він обґрунтовує спричинення йому моральної шкоди, суд вважає необґрунтованими. 
Дії відповідача, що полягали в ініціюванні поновлення договору оренди землі на новий строк та проведення державної реєстрації права оренди не можуть вважатися протиправними, оскільки були виявом суб`єктивного тлумачення умов договору, а надалі ці дії були оспорені позивачем.
Матеріали справи не містять доказів про наявність договірного обов`язку відповідача надавати якесь майно, оплачувати підписку газети, здійснювати оранку городів, а значить ці доводи також є необґрунтованими. 
Крім того суд враховує, що матеріали справи не містять доказів невиплати відповідачем орендної плати за користування належною позивачу земельною ділянкою.
Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, і відповідно, заподіяння моральної шкоди, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. 
Розподіл судових витрат по справі.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог.
Оскільки позовна вимога про визнання відсутнім права оренди задоволена, а тому судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 1331,20 грн за вказану вимогу слід стягнути із відповідача на користь позивача.
Водночас, позовна вимога про скасування державної реєстрації права оренди є похідною від первісної і судовим збором не обкладається.
Відповідач заяв про розподіл понесених судових витрат не подавав.
Керуючись статтями 5, 10, 263-264, 273 ЦПК України, суд, 

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Беєве» про визнання відсутнім права оренди та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Визнати відсутнім право оренди ТОВ «Беєве» щодо належної на праві власності ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,5942 га з кадастровим №5923282200:01:003:0011, що було зареєстроване на підставі договору оренди землі від 12 березня 2015 року, зареєстрованого в Державному реєстрі земель 09 грудня 2015 року.
Скасувати державну реєстрацію права оренди ТОВ «Беєве» земельної ділянки площею 2,5942 га з кадастровим № 5923282200:01:003:0011, вчинену 14 листопада 2025 року на підставі договору оренди землі від 12 березня 2015 року, зареєстрованого в Державному реєстрі земель 09 грудня 2015 року.
В частині позову про стягнення моральної шкоди відмовити.
Стягнути з ТОВ «Беєве» на користь ОСОБА_1 1331,20 грн судового збору.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Беєве» (с. Беєве Роменського району Сумської області, вул. Шевченка, 10, код ЄДРПОУ 34072062). 

Суддя О. В. Кузьмінський