Провадження № 2/484/732/26 
Справа № 484/457/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області 
в складі: головуючого судді – Шикері І.А.
за участю секретаря судових засідань – Туркалової І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сотська Світлана Олексіївна до ОСОБА_2 , третя особа - Перший відділ ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину,
встановив:
ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Сотську С.О. звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 22.04.2016 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду 23.10.2023. Від даного шлюбу сторони по справі мають спільного неповнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Первомайського міськрайонного суду від 25.12.2023, яке було змінено постановою Миколаївського апеляційного суду від 26.02.2024, з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти, в сумі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 04.10.2023 до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного судового рішення, судом 16.04.2024 було видано виконавчий лист. 05.08.2024 державним виконавцем Первомайського відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 75700884. Від виконання судового рішення по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідач ухиляється, у зв`язку з чим за період з жовтня 2023 року по грудень 2025 року утворилась заборгованість, в сумі 98337,19 грн, що підтверджується розрахунком складеним державним виконавцем О. Добровольською станом на 19 січня 2026 року. Згідно розрахунку, наданого позивачем, за період з жовтня 2023 по грудень 2025, неустойка за несвоєчасну сплату ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 становить 106852 грн. Поряд із цим, ч.1 ст. 196 СК України встановлено обмеження щодо стягнення суми неустойки (пені), яка не може перевищувати 100% заборгованості. Тому, враховуючи викладене, загальна сума неустойки (пені) складає 98337 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 98337 грн.
В судовому засіданні представник позивача – адвокат Сотська С.О. підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив, надавши повний розрахунок пені за період з серпня 2024 року по січень місяць 2026 року, зазначивши, що за вказаний період пеня буде становити 166656,15 грн., а оскільки розмір пені не може перевищувати розмір боргу зі сплати аліментів, тому розмір пені становитиме 98337 грн., при цьому зауважила, що оспорюючи розмір пені, відповідач не оспорює своєї вини у несвоєчасності внесення платежів, а лише зазначає про неправильне обрахування боргу державним виконавцем, який не оспорив у визначеному законом процесуальному порядку та не надав на ці доводи належних доказів.
Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, зазначаючи про те, що розмір стягуваних з нього аліментів за судовим рішенням апеляційної інстанції складає 5000 грн. щомісяця, починаючи з 04.10.2023 року і до повноліття дитини, а встановлення державним виконавцем розміру аліментів з жовтня 2024 року по грудень 2025 році в іншому розмірі, ніж встановлено постановою Миколаївського апеляційного суду від 26.02.2024 року, з урахуванням індексації, проведеної державним виконавцем відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», не підтверджено жодним доказом, а до матеріалів справи не долучено належного розрахунку проведеної індексації розміру стягнутих аліментів у твердій грошовій сумі із зазначенням формули обрахунку, коефіцієнтів індексації споживчих цін тощо. Окрім цього, виконавчий лист у справі №484/5430/23 про стягнення з нього аліментів було пред`явлено позивачкою до виконання у серпні 2024 року, тому вважає, що відсутня його вина щодо заборгованості зі сплати аліментів за період з 04 жовтня 2023 року до серпня 2024 року, оскільки вона можлива лише після пред`явлення виконавчого листа до виконання. Окрім цього, вважав, що розрахунок заборгованості має неточності, арифметичні помилки, з його змісту неможливо встановити кількість днів прострочення виплати щомісячного розміру аліментів, тому він не може бути належним доказом для обчислення загального розміру заборгованості зі сплати аліментів. До того ж, в рамках виконавчого провадження №75700884 і згідно наявного в матеріалах справи розрахунку, ним було сплачено в рахунок сплати аліментів в березні 2025 року – 10000 грн., а в жовтні 2025 року – 32733,95 грн. Він здійснює індивідуальну адвокатську діяльність на посаді директора приватного підприємства «Юридична фірма «Інтерком», що підтверджується копією наказу про призначення на посаду №1 від 10.07.2014 року, його посадовий оклад у 2023 році склав 6700 грн., у 2024 році - 6700 грн., у 2025 році 6700 грн., а тому державний виконавець, з метою недопущення заборгованості по аліментах, зобов`язана була, згідно ст.ст.68-71 Закону України «Про виконавче провадження», звернути стягнення на його дохід у вигляді заробітної плати. Щодо тверджень позивачки, стосовно наявності у нього у власності великої кількості нерухомого майна, як колишнього засновника ПП «Юридична фірма «Інтерком», то така позиція спростовується матеріалами цивільної справи №484/5598/23 та постановою Миколаївського апеляційного суду від 10.12.2025 року у вказаній справі, де чітко встановлено, що майно, яке має йому належати на праві приватної власності: а саме: - однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальна вартість квартири 202300,00 грн. та гараж в автокооперативі «Чайка», вартістю 55000 грн. Саме цією постановою Миколаївського апеляційного суду, з урахуванням ухвали від 02.01.2026 року про виправлення описки, визначено, що позивачка зобов`язана сплатити йому грошову компенсацію частки виділеного майна в натурі в розмірі 279540,60 грн., а також 12263,20 грн. судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції, які досі нею не перераховані. Тому вважає, що позивач не надала належних і допустимих доказів, які б свідчили про його винуватість у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, що виключає питання нарахування та стягнення з нього пені за прострочення виконання зобов`язання.
Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, а також копії матеріалів виконавчого провадження № 75700884, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що з 22.04.2016 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду 23.10.2023.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15.09.2016, Первомайським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 61, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.12.2023з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 7500 гривень щомісячно, починаючи з 04.10.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 26.02.2024, апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково. Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 грудня 2023 року змінено, постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 5000 грн щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині рішення залишене без змін (а.с.13-15).
16.04.2024 на підставі зазначеного судового рішення видано виконавчий лист.
05.08.2024 державним виконавцем Первомайського відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 75700884 (а.с. 71-190).
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Першого відділу ДВС у Первомайському районі Добровольською О.Ю., у ВП № 75700884, станом на 19.01.2026, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів, за період з жовтня 2023 по грудень 2025, становить 98377,19 грн. (а.с.16).
Відповідач, сплативши заборгованість зі сплати аліментів в ході розгляду даної справи, не надав суду переконливих доказів існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому сплачувати аліменти за виконавчим листом своєчасно та в повному обсязі, а отже не довів відсутність своєї вини у виникненні заборгованості по аліментах.
Не змінюючи підстав позову, з посиланням на первісні обставини, в ході розгляду справи, представник позивача надала розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів, за період з серпня 2024 по грудень 2025, згідно якого загальна сума пені становить 170797,09 грн., яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача (а.с.34).
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Норма статті 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Зазначена правова позиція знайшла відображення в Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до висновків Великої Палати ВС, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою:
p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де:
p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову);
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову;
Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Вищезазначене твердження узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц.
У зв`язку з тим, що позивачем було вказано розрахунок пені, яка підлягала стягненню за період з серпня 2024 по грудень 2025, та судом було встановлено, що за вказаний період ОСОБА_2 частково були сплачені аліменти, а саме в березні 2025 – 10000 грн., в жовтні 2025 – 32733,95 грн., а також беручи до уваги, що виконавче провадження було відкрите 05.08.2024, тому судом здійснено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та розраховано наступним чином:
Вересень 2024 року сплачено у березні 2025 року 5000 грн * 150 днів *1% = 7500 грн;
Жовтень 2024 року сплачено у жовтні 2025 року 5096,90 грн * 334 дні *1% = 17023,65 грн;
Листопад 2024 року сплачено у жовтні 2025 року 5233,16грн * 303 дні * 1% = 15856,47 грн;
Грудень 2024 року сплачено у жовтні 2025 року 5233,16грн * 272 дні * 1% = 14234,19 грн;
Січень 2025 року сплачено у жовтні 2025 року 5354,28грн * 242 дні * 1% = 12664,54 грн;
Лютий 2025 року сплачено у жовтні 2025 року 5454,28 грн * 214 дні * 1% = 11458.16 грн;
Березень 2025 року – пеня відсутня;
Квітень 2025 року не погашено 4359 грн * 276 дні *1% = 12030,84 грн;
Травень 2025 року не погашено 5469,34 грн * 245 днів * 1% = 13399,88 грн;
Червень 2025 року не погашено 5469,34грн * 215 днів * 1% = 11759,08 грн;
Липень 2025 року не погашено 5469,34грн * 184 дні *1% = 10292,02 грн;
Серпень 2025 року не погашено 5593,4 грн * 153 дні * 1% = 8558,03 грн;
Вересень 2025 року не погашено 5593,49грн * 122 дні * 1% = 6824,05 грн;
Жовтень 2025 року – пеня відсутня;
Листопад 2025 року не погашено 5593,49грн * 62 дні * 1% = 3467,96 грн;
Грудень 2025 року не погашено 5593,49 грн * 31 день * 1% = 1733,98 грн.
Загальний розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів становить 146802,85 грн.
В даних правовідносинах матеріалами справи підтверджено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, що є підставою для застосування до нього відповідальності за прострочення їх сплати. Відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення про стягнення з нього аліментів. Проте свої зобов`язання виконував несвоєчасно та не в повному обсязі.
Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до нього відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.
Відповідач, відповідно до вимог ст.ст.77, 81 ЦПК України, не надав суду доказів, що заборгованість по аліментах утворилась з незалежних від нього причин. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність його вини у простроченні сплати аліментів, а тому повинен нести цивільну відповідальність, встановлену законом.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, в розмірі суми заборгованості по аліментах, а саме в сумі 98337 грн.
Заперечення відповідача стосовно встановлення державним виконавцем розміру аліментів з жовтня 2024 року по грудень 2025 році, суд відхиляє, адже відповідачем не надано суду жодних доказів оскарження вказаного розміру, або ж дій державного виконавця у даному виконавчому провадженні, як і доказів оскарження розрахунку заборгованості по аліментам, який виданий державним виконавцем.
Твердження відповідача про те, що подання вказаного позову пов`язане виключно із тим, що позивачка зобов`язана сплатити йому грошову компенсацію частки виділеного майна у справі про розподіл майна подружжя, яка досі нею не перерахована, суд також не приймає до уваги, оскільки таке не є підставою для звільнення відповідача від сплати аліментів на дитину, і відповідно до звільнення його від пені за заборгованість по аліментам.
Отже, стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти в повному розмірі, або доказів, що заборгованість по аліментам виникла з незалежних від нього причин.
Стосовно витрат позивача на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
В позові позивачка просила про стягнення витрат на правничу допомогу, в сумі 12000 грн.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
В той же час, на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, до позову не додано жодних доказів, які б стверджували їх розмір, як і доказів того, що позивачка їх понесла. Окрім цього, до позову не додано клопотання про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, як це передбачено п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України. 
В силу статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сотська Світлана Олексіївна до ОСОБА_2 , третя особа - Перший відділ ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2  на ОСОБА_1  неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по виконавчому провадженню № 75700884, в розмірі 98337 (дев`яносто вісім тисяч триста тридцять сім) грн.
У стягненні з ОСОБА_2  витрат на правничу допомогу, в сумі 12000 грн. – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст судового рішення проголошено 11.06.2026 об 11.45 год.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Представник позивача: адвокат Сотська Світлана Олексіївна, місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Третя особа: Перший відділ ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси), ЄДРПОУ 45065450, місцезнаходження: пров. Б. Капон, 16, м. Первомайськ, Миколаївська область.

СУДДЯ: І.А.ШИКЕРЯ