Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( з а о ч н е )
Справа №338/320/26
Провадження №2/338/543/26
17 червня 2026 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого-судді Шишка О.А.,
з участю: секретаря Сіщук Г.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 19912,50 грн за кредитним договором №5516104, укладеним 12.02.2022 року між ним та ТОВ «Мілоан».
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір №5516104, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 15000 грн шляхом зарахування коштів на його платіжну картку. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, визначені договором. Кредитні кошти надані відповідачу шляхом переказу на його картковий рахунок. Договором визначено термін повернення відповідачем кредиту та нарахованих процентів, однак у вказаний термін кредитні кошти ним не повернуті, проценти не сплачені, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
25.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №25-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до відповідача за кредитним договором №5516104 від 12.02.2022 року, а ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача.
Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість не погасив, просив стягнути з нього 19912,50 грн заборгованості, яка складається із заборгованості за тілом кредиту – 15000 грн, заборгованості за відсотками – 3412,50 грн, заборгованості за комісією – 1500 грн, а також 2662,40 грн судового збору та 9000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Представник позивача на розгляд справи не з`явився, у поданій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та не заперечив щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 12.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №5516104. Відповідно до умов договору сума кредиту становила 15000 грн. Строк кредитування становив 90 днів та включав пільговий період тривалістю 30 днів і поточний період тривалістю 60 днів.
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховувалися за ставкою 1,25 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, а протягом поточного періоду – за стандартною процентною ставкою 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Умовами договору передбачено, що він укладається в електронній формі шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Факт укладення кредитного договору підтверджується наданою позивачем копією договору про споживчий кредит, яка містить відомості про підписання відповідачем договору одноразовим ідентифікатором.
Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується наданими позивачем доказами перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача.
Відповідач користувався кредитними коштами, однак належним чином умови договору не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 19912,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 15000 грн, заборгованість за відсотками – 3412,50 грн, заборгованість за комісією – 1500 грн.
25.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №25-07/2024, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором №5516104 від 12.02.2022 року. На підставі акту приймання-передачі Реєстру боржників для друку від 26.07.2024 року та витягу з Реєстру боржників право вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс».
Відповідно до ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.
Згідно зі ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору та інші умови, визначені законом як істотні.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Статтями 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено можливість укладення договорів в електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а укладений таким способом договір прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами виникли договірні правовідносини, а кредитний договір є належним чином укладеним.
Такі ж висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 та від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.
Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до боржника.
Отже, позивач набув право вимоги до відповідача у встановленому законом порядку.
Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з нього заборгованості в розмірі 19912,50 грн.
Крім того, у ст.265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат.
З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги, заявку на надання юридичної допомоги та акт наданих послуг, відповідно до яких розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 9000 грн.
Разом з тим, суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, не потребувала проведення експертиз, допиту свідків чи значного обсягу процесуальних дій. Підготовлені представником позивача процесуальні документи є типовими для даної категорії спорів та не потребували значних затрат часу.
Враховуючи критерії розумності, співмірності та реальності судових витрат, а також ціну позову та складність справи, суд приходить до висновку, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та підлягає зменшенню до 4000 грн, що буде співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг та часом, витраченим адвокатом на їх надання.
На підставі наведеного, ст.11, 141, 205, 512, 514, 526, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1077 ЦК України, керуючись ст.280-285 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про споживчий кредит №5516104, укладеним 12.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 у розмірі 19912,50 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 15000 грн, заборгованості за відсотками – 3412 грн 50 коп., заборгованості за комісією – 1500 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 2662 грн 40 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий О. А. Шишко