Справа № 743/1649/25 
Провадження № 2/743/196/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого — судді Макаревича Я. М.,
за участю секретаря судового засідання Довбенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ріпки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача
Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.08.2022 між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем укладено договір про комплексне банківське обслуговування № 002/16646635-CK_SB шляхом підписання відповідачем заяви-договору (анкети-заяви), за умовами якого відповідачу встановлено кредитний ліміт. Заяву-договір підписано з боку відповідача удосконаленим електронним підписом.
АТ «ТАСКОМБАНК» виконало свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту за поточним рахунком № НОМЕР_1 з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 .
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 50 529,05 гривень: тіло кредиту — 29 370,59 гривень, проценти за користування кредитом — 21 158,46 гривень.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 05.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.03.2026.
01.03.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позову з мотивів неспівмірності нарахованих процентів із сумою основного боргу і свого матеріального становища та просить зменшити їх розмір на підставі статті 551 ЦК України.
20.03.2026 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі на спростування відзиву, в яких зазначає, що відповідач добровільно уклав кредитний договір шляхом підписання заяви-договору та акцепту умов договору про комплексне банківське обслуговування, тарифів банку і паспорта споживчого кредиту. Перед укладенням договору відповідач мав можливість ознайомитися з усіма його умовами, у тому числі щодо розміру та порядку нарахування процентів, і висловив свою згоду шляхом підписання відповідних документів.
Умовами договору передбачено фіксовану процентну ставку та обов`язок позичальника сплачувати проценти за користування кредитом у складі мінімального щомісячного платежу. Отримавши кредитні кошти та користуючись ними, відповідач фактично підтвердив прийняття всіх умов договору.
Ухвалою від 24.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03.06.2026.
03.04.2026 від відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення позивача, в яких зазначено, що відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору та наявності заборгованості за отриманими кредитними коштами, однак вважає розмір нарахованих процентів неспівмірним наслідкам порушення зобов`язання та таким, що призводить до надмірного фінансового навантаження.
Посилаючись на принципи справедливості, добросовісності та розумності, закріплені у статтях 3, 13 та 509 ЦК України, а також на положення статті 551 ЦК України щодо права суду зменшувати надмірні грошові стягнення, відповідач просить суд перевірити співмірність заявлених до стягнення процентів із сумою основного боргу та фактичними наслідками невиконання зобов`язання.
Сам по собі факт підписання кредитного договору не позбавляє суд права оцінити справедливість та розумність заявлених до стягнення сум. Відповідач не ухиляється від виконання зобов`язань, однак просить суд забезпечити баланс інтересів сторін та зменшити розмір нарахованих процентів до справедливого і співмірного розміру.
18.05.2026 від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.
21.05.2026 від позивача надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача.
27.05.2026 від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.
Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося (частина 2 статті 247 ЦПК України).
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
18.08.2022 між АТ «ТАСКОМБАНК» і відповідачем укладено договір про комплексне банківське обслуговування № 002/16646635-CK_SB у формі підписаної відповідачем заяви-договору (анкети-заяви). Заяву-договір підписано з боку відповідача удосконаленим електронним підписом. За умовами договору відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 34 000 гривень за поточним рахунком № НОМЕР_1 з використанням платіжної картки Master Card World № НОМЕР_2 .
Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою і становить 59 % річних; проценти нараховуються на залишок заборгованості за кредитом. Строк кредитування становить 12 місяців з автоматичним продовженням (відновлювана кредитна лінія).
Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту, якими відповідач скористався. Належність зазначеного поточного рахунку та платіжної картки відповідачу підтверджується довідкою АТ «ТАСКОМБАНК» б/н.
Відповідач частково погасив заборгованість, на загальну суму 19 018,30 гривень, що враховано банком у розрахунку заборгованості.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним банком станом на 02.09.2025, заборгованість відповідача за договором становить 50 529,05 гривень, з яких: 29 370,59 гривень — заборгованість за тілом кредиту, 21 158,46 гривень — заборгованість за процентами за користування кредитом. Заборгованість за комісією, пенею та штрафом до стягнення не заявлена.
ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Кредитний договір укладається у письмовій формі; кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» удосконалений або кваліфікований електронний підпис за встановлених цим Законом умов прирівнюється до власноручного підпису. Відповідно вимога щодо письмової форми правочину може бути виконана шляхом використання електронного підпису, юридична сила якого визначена законом або договором сторін.
Як встановлено судом у розділі ІІІ цього рішення, 18.08.2022 між АТ «ТАСКОМБАНК» і відповідачем укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви удосконаленим електронним підписом, із встановленням кредитного ліміту в розмірі 34 000 гривень за поточним рахунком/кредитною карткою № НОМЕР_2 . Така форма укладення кредитних правовідносин відповідає вимогам статей 634, 1054, 1055 ЦК України і задовольняє вимоги до письмової форми правочину.
В анкеті-заяві, підписаній відповідачем, зафіксовано істотні умови кредитування: тип кредиту — кредитний ліміт (відновлювана кредитна лінія), розмір кредитного ліміту — 34 000 гривень, процентна ставка — 59 % річних, періодичність нарахування процентів — щомісячна. Таким чином, сторони узгодили розмір процентів та інших складових заборгованості, які підлягають сплаті за договором.
Заперечуючи проти позову у частині розміру нарахованих процентів за користування кредитом, відповідач у відзиві просив зменшити їх розмір, посилаючись на статтю 551 ЦК України, на неспівмірність суми процентів із сумою основного боргу та на своє матеріальне становище.
На спростування цих аргументів позивач у додаткових поясненнях зазначав, що нараховані суми не є штрафними санкціями, а становлять погоджену сторонами плату за користування кредитом, до якої стаття 551 ЦК України не застосовується.
Оцінюючи наведені сторонами аргументи, суд виходить з такого.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України проценти за користування кредитом є платою, яку позичальник вносить за правомірне користування наданими йому коштами; їх розмір і порядок нарахування встановлюються договором. Натомість неустойкою (штрафом, пенею) у розумінні статей 549, 551 ЦК України є грошова сума, яку боржник зобов`язаний сплатити у разі порушення зобов`язання, тобто міра відповідальності за прострочення.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 5 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 виходила з того, що проценти за користування кредитом сплачуються за можливість правомірно користуватися коштами протягом певного часу, а не як санкція за порушення зобов`язання. Право суду зменшити розмір, передбачене статтею 551 ЦК України, стосується виключно неустойки і на проценти за користування кредитом не поширюється.
У цій справі позивач штрафних санкцій (неустойки, пені, штрафу) до стягнення не заявляв — до стягнення заявлено лише тіло кредиту і проценти за користування ним. За таких обставин стаття 551 ЦК України до спірних правовідносин незастосовна, а підстав для зменшення розміру процентів за нею немає.
Посилання відповідача на матеріальне становище також не є підставою для зменшення розміру грошового зобов`язання, оскільки за частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Матеріальний стан боржника може враховуватися судом при вирішенні питання про порядок виконання рішення, але не змінює розміру самого зобов`язання.
Таким чином, доводи відповідача про зменшення розміру нарахованих процентів суд відхиляє.
За цих обставин вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 21 158,46 гривень є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, договір укладено у передбаченій законом формі, у зв`язку з чим він є обов`язковим для виконання (стаття 629 ЦК України).
Розмір нарахованих позивачем сум відповідає умовам кредитного договору та вимогам закону.
Як встановлено в розділі ІІІ цього рішення, на виконання умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту за поточним рахунком/карткою № НОМЕР_2 , якими відповідач скористався. За змістом частини 1 статті 1054 ЦК України позивач належно виконав своє зобов`язання щодо надання кредитних коштів.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Належне виконання зобов`язань передбачає дотримання боржником усіх умов договору, у тому числі щодо строку виконання, способу виконання та розміру належних платежів.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач свого зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав.
Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, у межах яких позивач належним чином виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти, тоді як відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів у строки, визначені договором, не виконав.
За таких обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18.08.2022 № 002/16646635-CK_SB у розмірі 50 529,05 гривень є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з частиною 1 статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є процесуальною дією, що впливає на порядок виконання рішення, і не змінює цивільно-правового зобов`язання. При вирішенні цього питання суд враховує матеріальний стан сторони, наявність обставин, що об`єктивно ускладнюють виконання рішення у звичайному порядку, інші заслуговуючі на увагу обставини. Строк розстрочення або відстрочення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення.
Відповідач просить суд на підставі статті 267 ЦПК України надати розстрочення виконання рішення строком до 36 місяців із щомісячною сплатою рівними частинами. Обґрунтовуючи клопотання, відповідач посилається на перебування у відпустці для догляду за дитиною та пов`язане з цим обмеження доходу, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками за формами ОК-5 та ОК-7.
Розглянувши обставини, наведені відповідачем, і подані нею докази, суд встановлює, що відповідач перебуває у відпустці для догляду за дитиною, її дохід обмежений, що підтверджується довідками за формами ОК-5 та ОК-7. Ці обставини обґрунтовують необхідність розстрочення виконання рішення. 
За цих обставин на підставі частини 1 статті 267 ЦПК України суд дійшов висновку про розстрочення виконання рішення за таким графіком платежів: червень 2026 року – квітень 2027 року — по 4 210,75 гривні щомісяця; травень 2027 року — 4 210,80 гривні. 
V. Розподіл судових витрат
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження розміру ставки судового збору відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 2 422,40 гривень.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України ці судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
З урахуванням викладеного, керуючись статтями 12, 19, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (код ЄДРПОУ 09806443, місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 30) заборгованість за кредитним договором від 18.08.2022 № 002/16646635-CK_SB у розмірі 50 529 (п`ятдесят тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 05 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (код ЄДРПОУ 09806443, місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 30) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Розстрочити виконання рішення, встановивши такий графік платежів: червень 2026 року – квітень 2027 року — по 4 210,75 гривні щомісяця; травень 2027 року — 4 210,80 гривні.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 03.06.2026.
Суддя   Я. М. МАКАРЕВИЧ