ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 р.	Справа № 621/2111/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої К.В.,
Суддів: Чалого І.С. , Фоміної Л.О. ,
за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 28.10.2025 (головуючий суддя І інстанції: Філіп`єва В.В., вул. Адміністративна, буд. 6, м. Зміїв, Харківська область, 63404) по справі № 621/2111/25
за позовом ОСОБА_1 
до  виконавчого комітету Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області 
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Зміївського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області (далі – відповідач), в якому просила суд:
скасувати постанову виконавчого комітету Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області від 24.06.2025 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення та закрити провадження у справі.
В обґрунтування позову зазначено, що 29 травня 2025 року інспектором поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №035873, відповідно до якого ОСОБА_1 здійснила продаж тютюнових виробів – однієї пачки цигарок неповнолітній особі, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 156 КУпАП. На засіданні адміністративної комісії виконавчого комітету Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області за результатами розгляду вказаного протоколу була винесена постанова № 37 від 24.06.2025, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800,00 грн. 
Позивач не погоджується із винесеною постановою, вважає її протиправною, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні й допустимі докази, що підтверджують вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП. Один лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом вини особи за відсутності інших належних доказів. Вилучення тютюнових виробів відповідно до статті 256 КУпАП у неповнолітньої особи поліцейськими не здійснювалося, а відтак, як доказ і безпосереднє знаряддя правопорушення на засіданні адмінкомісії не досліджувалися, а тому уповноважений орган неповно і необ`єктивно дослідив всі обставини справи. Крім того, в своїх письмових поясненнях позивач наголошувала, що поліцейські оформляли матеріал про адміністративне правопорушення за відсутності свідків та без наявних документів, що підтверджують особу, яку записали як ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На засіданні комісії свідки підтвердили факт того, що не бачили продаж позивачем цигарок будь-якій особі, а підписали протокол зі слів працівників поліції після його складення. Сама неповнолітня особа, яка начебто купила цигарки, на засідання комісії не викликалася. Адміністративна комісія не перевіряла, чи придбавав саме неповнолітній ОСОБА_3 цигарки в магазині, чи це була інша особа, яку поліцейські записали як ОСОБА_3 , Крім того, в матеріалах справи відсутній також розрахунковий чек, який би підтверджував факт продажу товару вказаній особі.
Вказані обставини адміністративною комісією не перевірялися, запереченням позивача не було надано жодної правової оцінки, і за відсутності належних доказів було винесено оскаржувану постанову. 
ІІ. Зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 31.10.2025 позов ОСОБА_1 задоволено:
скасовано постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області в справі про адміністративне правопорушення № 37 від 24.06.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 статті 156 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 6800,00 (шість тисяч вісімсот) гривень;
провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 статті 156 КУпАП закрито.
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення досліджувався лише зміст протоколу про адміністративне правопорушення, в якому позивач чітко висловила свою незгоду, та заслухалися пояснення ОСОБА_4 та її представника, та понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які вказали, що не були присутніми ні під час продажу цигарок неповнолітній особі, ні під час вилучення цигарок. При цьому, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази того, що позивач є працівником відповідного підприємства торгівлі, тобто відповідачем не з`ясовувалося, чи є вона взагалі суб`єктом адміністративного правопорушення, а також чи є розрахунковий чек на підтвердження здійснення операції купівлі-продажу товару.
Крім того, уповноважені особи відповідача не звернули уваги на той факт, що згідно відмітки у протоколі, цигарки вилучені у позивача ОСОБА_4 , а не у неповнолітньої особи ОСОБА_7 . Будь-які докази вилучення предмету правопорушення у неповнолітньої особи в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.
Також суд першої інстанції зазначив, що неповнолітній ОСОБА_3 на засідання комісії не викликався, а з огляду на твердження позивачки про відсутність у покупця на момент оформлення матеріалів будь-яких документів, що підтверджували його особу й вік, в останньої виникли обґрунтовані заперечення щодо здійснення нею продажу тютюнових виробів саме цій неповнолітній особі.
Таким чином, відповідачем не доведено належними і допустимими доказами факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова про адміністративне правопорушення №37 від 24.06.2025 підлягає скасуванню, а справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП підлягає закриттю. 
ІІІ. Підстави апеляційного оскарження та їх обґрунтування.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Слобожанська міська рада Чугуївського району Харківської області звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Зміївського районного суду Харківської області від 28.10.2025р. по справі №621/2111/25 повністю і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог; стягнути з ОСОБА_1 на користь Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 909 грн.
В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, якими Слобожанська міська рада Чугуївського району Харківської області обґрунтувала свої заперечення та докази, якими вони підтверджуються у своєму відзиві на позовну заяву, а також проігнорував заперечення відповідача від 30.09.2025. Наголошує, що не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, а тому висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи.
Скаржник зауважує, що у відзиві на позовну заяву від 30.10.2025, до якого було долучено докази по справі, Слобожанська міська рада Чугуївського району Харківської області зазначала, що оригінали будуть надані в судове засідання, тобто міська рада була зацікавлена в розгляді справи та очікувала виклику суду в судове засідання. Натомість 03.11.2025 міською радою було отримано скорочене рішення про задоволення позову. Наведене свідчить про недотримання Зміївським районним судом Харківської області поетапності процесу розгляду справи.
По суті вчиненого позивачем порушення апелянт вказує, що на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Слобожанської міської ради Бігдан І.О. надала пояснення, якими визнала факт здійснення нею продажу ОСОБА_2 пачки цигарок. Крім того, ОСОБА_1 неодноразово була притягнена до адміністративної відповідальності протягом 2023-2025 років за порушення правил торгівлі. Доводи позивача про відсутність факту вилучення речового доказу спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме наявністю в них квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення, де зафіксовано про вилучення пачки цигарок. Вказана квитанція була досліджена на засіданні комісії 24.06.2025.
Крім того, скаржник зазначає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження повноважень представника адвоката Мучак І.В., оскільки суду не надано належним чином оформленого ордеру або довіреності на підтвердження наявності у нього повноважень. 
ІV. Провадження в суді апеляційної інстанції та виклад позиції інших учасників справи.
04.12.2025 судом (під час первинного розгляду апеляційної скарги) було отримано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач погодилась з позицією суду першої інстанції. Зауважила, що в протоколі про адміністративне правопорушення висловила свою незгоду із порушенням. Відомості про вилучення і огляд пачок цигарок у неповнолітньої особи в матеріалах справи відсутні. На засіданні комісії досліджувалися виключно зміст протоколу, пояснення порушниці та її представника, а також понятих, які зазначили, що не були присутні ні під час факту продажу цигарок неповнолітньому, ні при вилученні таких цигарок у неповнолітнього. Розрахунковий чек, що підтверджує торгівельну операцію з продажу тютюнових виробів в матеріалах справи відсутній. Вказала, що відповідачем не доведено належними і допустими доказами факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.
Учасники справи повідомлені про перегляд рішення Зміївського районного суду Харківської області від 28.10.2025 належним чином шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету учасників справи (представника позивача, відповідача, апелянта), що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа. У порядку, передбаченому частиною першою статті 268 КАС України, позивач додатково повідомлена про розгляд апеляційної скарги засобами телефонного зв`язку, що підтверджується телефонограмою.
У судовому засіданні представник апелянта та відповідача зауважувала на доцільності задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, натомість представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. 
V. Обставини, встановлені судом.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 травня 2025 року інспектором поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №035873, за змістом якого 29.05.2025 року о 14:30 годині в магазині «Букет» в м.Слобожанське Бігдан Інна Олегівна здійснила продаж тютюнових виробів – однієї пачки цигарок торгової марки «Ротманс» неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 156 КУпАП. 
Також в протоколі вказано, що у присутності понятих ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) проведено особистий огляд та огляд речей, передбачені статтею 264 КУпАП, що були у гр. ОСОБА_1 , та згідно зі статтею 265 КУпАП виявлені речі вилучено для тимчасового зберігання одну пачку цигарок «Rotmans of London DEMI BLUE», вмісткість 20 цигарок. Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення: «Не згодна». Заяви та клопотання: «немає».
З приводу поставлених запитань ОСОБА_1 пояснила наступне: «я працюю реалізатором ФОП ОСОБА_10 , а саме здійснюю продаж продуктів, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів. Сьогодні 29.05.2025 року, близько 14:30 годин я знаходилась на робочому місці. В цей час в магазин зайшов молодий чоловік, на вигляд 22 років та він попрохав продати цигарки, на що я спитала у нього скільки йому років, він відповів 19 років (але його паспорт я не запитала). Далі я продала йому цигарки марки Rothmans з акцизною маркою, одну пачку вміст. 20 цигарок, після чого молодий чоловік пішов, та через деякий час прийшов робітник поліції та було встановлено, що молодому чоловіку 17 років і що він не місцевий. Також хочу добавити, що я не мала права прохати документи у інших осіб, у зв`язку з чим я не питала паспорт у молодого хлопця». Відповідно до особистого підпису ОСОБА_1 з її слів записано вірно та прочитано, зауважень та доповнень немає.
В матеріалах справи про адміністративне порушення також містяться пояснення ОСОБА_2 , який пояснив наступне: «29.05.2025 року біля 14:30 годин, перебуваючи в с. Слобожанське зайшов до продуктового магазину, який знаходиться біля дому побуту та купив одну пачку цигарок марки «Rotmans» у продавчині та вийшовши вулицю, до мене підійшли працівники поліції та спитали у мене , який мій вік, та де я придбав цигарки, після того як я сказав свій вік та надав свій паспорт, працівники поліції попрохали мене показати, де були куплені цигарки та хто мені їх продав. В подальшому працівники склали адміністративний протокол на продавчиню магазину. Також хочу зазначити, що коли я купував цигарки, продавчиня не питала, який мій вік та будь-які документи.». Відповідно до особистого підпису ОСОБА_2 з його слів записано вірно та ним прочитано. Також міститься підпис ОСОБА_11 про те, що її неповнолітній син опитаний в її присутності, зауважень і доповнень немає.
Відповідно до квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 54 інспектором ЮП капітаном поліції Сиротіним О.О. вилучено 1 пачку цигарок (номер справи про адміністративне правопорушення ВАВ №35873).
24 червня 2025 року на засіданні адміністративної комісії виконавчого комітету Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 29.05.2025 ВАВ № 035873, який склав інспектор СЮП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітан поліції Олександр Сиротін, визнано громадянку ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн, про що складено постанову про накладення адміністративного стягнення – штрафу від 24.06.2025 №37. Повний текст постанови був надісланий позивачці засобами поштового зв`язку, який вона отримала 30.06.2025 року, про що свідчить відмітка поштового повідомлення
Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування. 
VІ. Нормативне регулювання та оцінка суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною першою статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За положеннями статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.
Згідно із частиною першою статті 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.
Частиною другою статті 156 КУпАП передбачено притягнення до відповідальності за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, продаж працівником підприємства торгівлі тютюнових виробів особі, яка не досягла 18-річного віку, є складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 156 КУпАП.
Згідно з пунктом 2 частин першої статті 71 Закону України від 18.06.2024 № 3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі – Закон № 3817-IX) забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння: особам, які не досягли 18-річного віку.
Відповідно до частини п`ятої статті 71 Закону № 3817-IX якщо у продавця пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння або в особи, яка здійснює доставку таких товарів, виникли сумніви щодо досягнення 18-річного віку покупцем, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, тютюнові вироби, електронні сигарети, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, такий продавець чи особа, яка здійснює доставку, зобов`язані звернутися до покупця з вимогою пред`явити паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон, або посвідчення водія, або інший документ, що підтверджує його вік, або їх електронні копії, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).
Як визначено статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно з частиною першою статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
Так, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що на підтвердження правомірності прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення – штрафу від 24.06.2025 №37 адміністративною комісією виконавчого комітету Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області до матеріалів справи надано копії: протоколу про адміністративне правопорушення від 29.05.2025 ВАВ № 035873, пояснення ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_2 , паспорту ОСОБА_1 , паспорту ОСОБА_2 , квитанцію про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, № 54.
Щодо наданого протоколу, то колегія суддів зазначає, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення визначений в статті 256 КУпАП.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до пункту 15 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Верховний Суд в постанові від 04.03.2019 у справі № 199/7360/17 та в постанові від 10.07.2020 у справі № 420/647/19 дійшов висновку, що складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином, протокол є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Як було наведено вище, нормами Закону № 3817-IX у разі виникнення сумнівів щодо досягнення 18-річного віку покупцем, який купує тютюнові вироби продавця наділено обов`язком звернутися до покупця з вимогою пред`явити паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон, або посвідчення водія, або інший документ, що підтверджує його вік, або їх електронні копії, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).
Відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця з огляду на повідомлення покупцем досягнення повноліття та продаж у зв`язку з цим забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.
Відповідно до пояснень, наданих ОСОБА_1 , посилання на які міститься в протоколі про адміністративне правопорушення від 29.05.2025 ВАВ № 035873, вона визнала факт продажу тютюнових виробів особі, яку в подальшому працівниками поліції було встановлено як ОСОБА_2 . 
У свою чергу, з наданих ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пояснень, наданих ним у присутності його законного представника матері (що підтверджується її особистим підписом), встановленим є факт продажу йому позивачем тютюнових виробів.
Встановлення особи ОСОБА_2 не в присутності позивача не спростовує факту продажу вказаній особі тютюнових виробів з огляду на надані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пояснення, якими підтверджується одна і та ж подія.
Щодо аргументів представника про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення міститься запис, здійснений ОСОБА_1 , «не згодна» в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», то колегія суддів вважає такі необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять доказів надання ОСОБА_1 заперечень щодо встановленого порушення на підтвердження своєї незгоди ні під час розгляду матеріалів на комісії виконавчого комітету Слобожанської міської ради, ні під час судового розгляду цієї справи.
Також суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 156 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за сам факт продажу алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, незалежно від мотивів, умислу чи обставин ініціювання такого продажу. 
Отже, доводи позивача про те, що притягнення її до адміністративної відповідальності були спровоковані працівниками поліції, що виразилось у підбурюванні неповнолітнього, колегією суддів відхиляються, оскільки такі є лише припущеннями та не підтверджені жодними доказами. Звернення до відповідних органів зі скаргами на неправомірні дії працівників поліції при складанні протоколу та/або адміністративної комісії при його розгляді матеріалів, позивачем не надано. Більш того, склад правопорушення за частиною другою статті 156 КУпАП кваліфікується при встановленні факту продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, а тому мотиви та ініціатива покупця не входять до предмета доказування.
Доводи представника позивача щодо того, що на поясненнях ОСОБА_2 запис «з моїх слів записано вірно та мною прочитано» та «мій неповнолітній син опитаний в моїй присутності, зауважень немає» здійснено одним почерком, що свідчить про їх фальсифікацію, є необґрунтованими, оскільки стороною позивача не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про підробку наданих ОСОБА_2 пояснень (у тому числі, але не виключно, доказів звернення до правоохоронних органів щодо вчиненої підробки або фальсифікації письмових документів). До того ж, сам по собі факт можливого здійснення вказаних записів одним почерком не свідчить про наявність у поясненнях неправдивих відомостей.
Стосовно посилання суду першої інстанції на відсутність у матеріалах справи розрахункового чеку, то слід зазначити, що обов`язком продавця є видача споживачеві розрахункового документу встановленої форми, який засвідчує факт купівлі товару із відповідною позначкою про дату здійснення такої операції, однак недотримання цієї вимоги та відсутність розрахункового документу не є однозначним підтвердженням непроведення відповідної касової операції із продажу товару, а може свідчити про інші обставини, зокрема недотримання суб`єктом господарювання положень статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що не стосується предмету спору та не може спростувати факт реалізації неповнолітній особі тютюнових виробів. Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 09.03.2021 у справі №804/8054/17.
Щодо тверджень позивача про те, що неповнолітній ОСОБА_2 не був запрошений на засідання комісії та не надавав пояснень, колегія суддів зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення (надані разом з відзивом на позовну заяву) містять письмові пояснення ОСОБА_2 , які були взяті поліцейським у присутності його законного представника. Водночас Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить вимоги обов`язкового виклику неповнолітнього покупця у справах за частиною другою статті 156 КУпАП, оскільки він не є суб`єктом правопорушення, а об`єктом доказування є дії продавця. Відсутність пояснень неповнолітньої особи на засіданні комісії не впливає на доведеність вини продавця, коли факт продажу підтверджений іншими належними доказами, зокрема, письмовими поясненнями неповнолітньої особи.
Доводи позивача про відсутність факту вилучення у ОСОБА_2 тютюнових виробів не спростовують встановлених адміністративною комісією обставин щодо наявності факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення з продажу неповнолітній особі тютюнових виробів, за наявності інших доказів, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, водночас вилучення та огляд тютюнових виробів не визначено законодавством як обов`язкова дія для встановлення події такого правопорушення.
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 по справі № 735/1246/15-а висловив правову позицію, що посилання позивача на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови відповідача, оскільки не доводять відсутності факту порушення.
Долучений до матеріалів справи ОСОБА_1 та досліджений під час судового засідання колегією суддів диск містить відеозаписи, з яких можливо встановити лише складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, а також залучення понятих.
При цьому необґрунтованими є доводи представника позивача про те, що поняті не були присутні під час продажу цигарок, оскільки вказані особи не були заявлені як свідки події правопорушення, вони лише засвідчили факт проведення слідчої дії та зафіксували це своїм підписом у протоколі.
Таким чином, факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджений вищезазначеними доказами, які були передані на розгляд комісії. Вказані документи, на думку суду апеляційної інстанції, в розумінні статті 251 КУпАП, є належними та допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що встановлені у цій справі обставини спростовують обґрунтування позивача про її невинуватість, а надані стороною відповідача докази підтверджують правомірність прийняття оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим помилковим є висновок суду першої інстанції про протиправність та скасування оскаржуваної постанови, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Твердження апелянта про ненадання позивачем доказів на підтвердження повноважень її представника адвоката Мучак І.В. є безпідставними, оскільки матеріали адміністративної справи містять договір про надання правової допомоги №4/14 від 01.09.2026 (укладений на строк до 31.12.2026), що відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є належним підтвердженням повноважень адвоката на представництво інтересів учасника справи в суді навіть за відсутності належним чином оформленого ордера. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.04.2026 у справі №904/3866/25.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині розгляду справи за участю представника відповідача колегією суддів встановлено наступне.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.09.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення; призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.09.2025 об 11:15.
Відповідно до наявної в матеріалах адміністративної справи довідки (а.с.27) 18.09.2025 фіксування судового засідання по справі не проводилось відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, розгляд справи відкладено та призначено на 10 год. 30 хв. 28.10.2025 року.
Надалі 28.10.2025 ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.37).
28.10.2025 секретарем суду складено довідку, за змістом якої 28.10.2025 фіксування судового засідання по справі не проводилось відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, розгляд справи відкладено та призначено на 10 год. 00 хв. 31.10.2025 року.
30.10.2025 Зміївським районним судом Харківської області отримано відзив на позовну заяву за вх.№17979/25 (а.с.39-56), за змістом якого зокрема повідомлено про те, що оригінали адміністративного матеріалу буде надано для огляду у судовому засіданні.
31.10.2025 секретарем суду складено довідку, за змістом якої 31.10.2025 фіксування судового засідання по справі не проводилось відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України. 31.10.2025 судом оголошено скорочене рішення (її вступну та резолютивну частини).
Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача та відповідача про дату, час і місце судового засідання (31.10.2025 о 10:00). При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що у відзиві на позовну заяву Слобожанська міська рада Чугуївського район Харківської області висловила бажання щодо участі в судовому засіданні, що судом першої інстанції враховано не було.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Як було підкреслено вище, одним із доводів апеляційної скарги Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області є саме неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи судом першої інстанції, що, з урахуванням встановлених вище обставин є обов`язковою підставою для скасування судового рішення на підставі пункту 3 частини третьої статті 317 КАС України.
Таким чином, колегією суддів встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині розгляду справи за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, що в силу вимог пункту 3 частини третьої статті 317 КАС України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права щодо розгляду справи за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, з урахуванням того, що такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, а також неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню з ухваленням нового рішення.
Керуючись статтями 242, 243, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області задовольнити.
Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 28.10.2025 по справі №621/2111/25 скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		К.В. Мінаєва	
Судді	   	І.С. Чалий   Л.О. Фоміна   	
Повний текст постанови складено 22.06.2026 року