КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2026 року м. Київ справа №320/8127/26
Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо підготування та направлення подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області для повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при придбанні житла вперше (частки у розмірі 1% у праві власності на об`єкт житлової нерухомості квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно 3188089932140, договір купівлі-продажу квартири №3499 від 03.09.2025 року, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А. та зареєстровано в реєстрі №3507);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби у Київській області подання про повернення Позивачу безпідставно сплаченого збору на обов`язкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна при придбанні житла вперше у розмірі 19323,68 грн (дев`ятнадцять тисяч триста двадцять три гривні шістдесят вісім копійок) сплаченого згідно з квитанцією від 03 вересня 2025 року №2.291195253.1.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивачем було укладено договір купівлі-продажу квартири №3499 від 03 вересня 2025 року, який посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А. та зареєстровано в реєстрі №3507. При укладенні договору купівлі-продажу житла позивачем було сплачено 1% збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, а саме 19 323,68 грн. Водночас позивач придбала квартиру вперше, тому звільнена від сплати вказаного збору на підставі пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування". З метою відновлення порушеного права 05.09.2025 позивач звернулась до відповідача із заявою, у якій просила сформувати подання про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна. Однак листом №1000-0504-8/154043 від 04.12.2025 відповідач повідомив, що оскільки позивачем не надано довідки про невикористання житлових чеків з усіх місць проживання після 1992 року або про перебування особи у черзі на одержання житла, відповідач не може перевірити достовірність довідок, виданих установами та організаціями та відмовив у поверненні коштів.
Позивач зазначає, що придбала житло вперше, що підтверджено відсутністю реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на інше нерухоме майно. Посилання відповідача на те, що позивач не надав довідки про невикористання житлових чеків з усіх місць проживання після 1992 року або про перебування особи у черзі на одержання житла та неможливість перевірити достовірність довідок, виданих установами та організаціями, не можуть бути підставою для неповернення помилково сплаченого пенсійного збору. Вказане зумовило звернення до суду з даним адміністративним позовом. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 320/8127/26 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.03.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
У матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Позивач зареєстрована за адресою проживання: АДРЕСА_2 . 
03.09.2025 року між ОСОБА_1 (покупець) та ПАТ «ФИРОБНИЧА ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА ФІРМА «АТЛАНТ» (продавець) укладений договір купівлі-продажу квартири (далі – Договір), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Договір посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А. та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 3499. 
Відповідно до пункту 2.1. Договору продаж квартири вчинено за домовленістю сторін за 1 932 368,00 грн.
Згідно пункту 4.9. Договору збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, оплата якого передбачена Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", в сумі 19 323,68 грн сплачено покупцем. 
Позивач (покупець) під час укладання договору сплатив 19 323,68 грн збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №2.291195253.1 від 03.09.2025 року. 
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за позивачем наявні відомості про об`єкт речових прав за адресою: АДРЕСА_1 , тип об`єкта - квартира.
На звернення позивача від 12.11.2025 року щодо повернення помилково сплаченого збору відповідач надіслав листа від 04.12.2025 року №1000-0504-8/154043, в якому повідомив, що позивачем не надано довідки про невикористання житлових чеків з усіх місць проживання після 1992 року або про перебування особи у черзі на одержання житла. Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не володіє правами доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та не може перевірити достовірність довідок, виданих установами та організаціями. Враховуючи наведене, підстави для повернення коштів відсутні.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначений Законом України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №400/97-ВР).
Відповідно до абзацу 1 пункту 9 статті 1 Закону №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Відповідно до абзацу 2, 3 пункту 9 статті 1 Закону №400/97-ВР нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій на виконання Закону №400/97-ВР регулює «Порядок сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року №1740 (далі - Порядок №1740), зі змінами, які внесені постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 року №866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», яка набрала чинності 26.09.2020 року (далі - Постанова №866).
Згідно з пунктами 15-2, 15-3 Порядку №1740 (у редакції Постанови №866) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:
б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;
в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);
г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що з 26.09.2020 року визначено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбає житло вперше, не сплачує збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла) при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу.
У зазначених положеннях пункту 15-2 Порядку №1740 (в редакції Постанови №866) деталізовано зміст поняття «придбаває житло вперше», яке необхідно розуміти так, що фізична особа не має та не набувала права власності на житло, в тому числі в результаті приватизації.
З огляду на наведене під час вирішення питання чи є операція купівлі-продажу житла об`єктом сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, термін «придбавання майна» треба використовувати як такий, що охоплює (включає) не лише оплатне набуття права власності на певний об`єкт, а і його безоплатну приватизацію.
Зі змісту пункту 15-2 Порядку №1740 вбачається, що з 26.09.2020 року фізична особа звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема, якщо подає нотаріусу заяву про те, що вона не має та не набула права власності на житло, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність зареєстрованого права власності на житло, а також дані невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.
За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку №1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку №1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови особа може оскаржити таке рішення до суду.
Вказаний висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 25.11.2021 у справі № 280/9714/20.
Вказані у пункті 15-2 Порядку № 1740 документи, позивач, при державній реєстрації об`єкта нерухомого майна, не подав, внаслідок чого сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та доводи позивача, у взаємозв`язку із нормою підпункту «в» пункту 15-2 Порядку № 1740, суд встановив те, що позивач не подав відповідачу усі передбачені цією нормою документи. 
Так, відмовляючи у поверненні сплаченого збору відповідач у листі від 04.12.2025 року №1000-0504-8/154043 посилається на те, що позивачем не надано довідки про невикористання житлових чеків з усіх місць проживання після 1992 року або про перебування особи у черзі на одержання житла. При цьому Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не володіє правами доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та не може перевірити достовірність довідок, виданих установами та організаціями.
Позивач у свою чергу вказує, що придбала житло вперше, що підтверджено відсутністю реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на інше нерухоме майно, а не надання довідки про невикористання житлових чеків з усіх місць проживання після 1992 року або про перебування особи у черзі на одержання житла та неможливість перевірити достовірність довідок, виданих установами та організаціями, не можуть бути підставою для неповернення помилково сплаченого пенсійного збору
Суд погоджується з доводами позивача в частині безпідставності твердження у листі від 04.12.2025 року №1000-0504-8/154043 про те, що відповідач не володіє правами доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та не може перевірити достовірність довідок, виданих установами та організаціями. 
У даному випадку суд враховує правову позицію викладену в постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.07.2018 по справі № 819/33/17, від 04.04.2019 по справі № 819/1553/17, від 23.04.2019 по справі № 802/1566/17-а, згідно якої за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі ПФУ, як уповноваженого суб`єкта владних повноважень, зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу. Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості ПФУ та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.
Відповідно частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Водночас, суд звертає увагу, що підставою для відмови у повернені сплаченого збору стала неповнота наданих документів, тобто з порушення вимог підпункту «в» пункту 15-2 Порядку № 1740, а саме відсутність документу, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду після 1992 року. При чому не надання такої довідки не заперечується позивачем. 
Варто зазначити, що житлові чеки - це приватизаційні папери, які засвідчують право власника на безоплатне одержання в процесі приватизації частки державного житлового фонду.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Згідно з пунктом 20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).
Таким чином, законодавством чітко визначено суб`єкта, який надає документ, що підтверджує невикористання громадянином житлового чека для приватизації державного житлового фонду - орган приватизації за місцем проживання відповідного громадянина.
Крім того, відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України «Про адміністративні послуги» адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або здійснення обов`язків такої особи відповідно до закону.
При чому надання таких довідок з місця проживання про невикористання житлових чеків для приватизації відноситься до адміністративних послуг.
Відповідно до пункту 3 статті 1 Закону України «Про адміністративні послуги» суб`єкт надання адміністративних послуг - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.
Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про адміністративні послуги» суб`єкти звернення мають право на безоплатне отримання інформації про адміністративні послуги та порядок їх надання, що забезпечується шляхом надання їм безоплатного доступу до Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, функціонування телефонної довідки та інформування таких суб`єктів через медіа.
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону України «Про адміністративні послуги» встановлено, що заява на отримання адміністративної послуги (далі - заява) подається в письмовій, усній чи електронній формі.
Згідно з частиною 5 статті 10 Закону України «Про адміністративні послуги» адміністративна послуга вважається наданою з моменту отримання її суб`єктом звернення особисто або направлення поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) листа з повідомленням про можливість отримання такої послуги на адресу суб`єкта звернення. У випадках, передбачених законодавством, відповідний документ може бути надісланий поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення), у тому числі, за бажанням суб`єкта звернення, кур`єром за додаткову плату, або за допомогою технічних засобів електронних комунікацій. При цьому строк доставки поштової кореспонденції не зараховується до строку надання адміністративної послуги
На Єдиному державному вебпорталі електронних послуг (https://guide.diia.gov.ua/view/vydacha-dovidky-pro-uchast-neuchast-v-pryvatyzatsii-zhytla-derzhavnoho-zhytlovoho-fondu-42983299-3ab5-4868-8cf9-d95844d1e23a), ідентифікатор послуги 02389, наявна можливість отримання адміністративної послуги щодо отримання довідки про невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, що необхідна для підтвердження невикористаного повністю або частково права на безоплатну приватизацію державного житлового фонду відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Суб`єктами надання вказаної послуги є, в тому числі, міські ради та їх виконавчі органи.
Таким чином, із заявою про отримання довідки про невикористання житлових чеків для приватизації в письмовій, усній чи електронній формі суб`єкт звернення може звернутися лише до суб`єкта надання адміністративної послуги, уповноваженого на виконання таких дій законом.
Водночас у матеріалах справи відсутні докази як звернення позивача до суб`єкта, який надає документ, що підтверджує невикористання громадянином житлового чека для приватизації державного житлового фонду після 01 січня 1992 року, а саме органу приватизації за місцем її проживання, так і отримання та надання такої довідки відповідачу. 
Таким чином, враховуючи встановлені обставин справи суд вказує, що позивачем не було надано відповідачу повний пакет документів визначений підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку №1740, що підтверджує звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, а тому пред`явлені позивачем вимоги до відповідача є необґрунтованими. 
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з вимогами частини 1 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
З огляду на відмову у задоволені позову розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, – відмовити. 
Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.