ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2026 року         м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участі секретаря судового засідання Філатової К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Буги А. В. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 травня 2026 року, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 травня 2026 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн в дохід держави.
ОСОБА_1 ставиться в порушення, що він 14 квітня 2026 року о 03 год. 16 хв. у м. Чернівці, по проспекту Незалежності, 107 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Буга А. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 травня 2026 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Провадження №33/822/226/26    Головуючий у І інстанції: Гавалешко П. С.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП      Доповідач: Марчук В.Т.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною у зв`язку із порушенням судом норм процесуального і матеріального права.
Стверджує, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні докази порушення водієм ПДР України.
З відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Працівниками поліції не дотримано вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, щодо обов`язкової присутності свідків під час такого огляду чи відмови від нього.
Стверджує, що на стадії закінчення оформлення матеріалів справи, ОСОБА_1 хотів пройти огляд у медичному закладі, однак працівники поліції відмовили йому в цьому.
Протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки був складений раніше ніж акт огляду на стан сп`яніння та направлення.
Стан здоров`я ОСОБА_1 унеможливлює вживання алкогольних напоїв, оскільки він хворий на цукровий діабет та є особою з інвалідністю.
ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом належним чином, а саме автомобіль не передано іншій особі, яка має право керування автомобілем.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Буга А. В., будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду справи, до суду не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, у зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та наявні у справі докази, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно, до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №640283 від 14 квітня 2026 року (а. с. 1), ОСОБА_1 , цього ж дня о 03 год. 16 хв. у м. Чернівці по проспекту Незалежності 107 керував транспортним засобом марки «Volkswagen passat» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими дослідженими доказами по справі.
Також, в матеріалах справи наявна копія постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №7020335 від 14 квітня 2026 року (а. с. 3), якою встановлено, що ОСОБА_1 14 квітня 2026 року о 03 год. 16 хв. в м. Чернівці по проспекту Незалежності 107 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3.в Правил дорожнього руху України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 5), у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з його відмовою.
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 6) вбачається, що огляд ОСОБА_1 у медичному закладі не проводився, у зв`язку з його відмовою.
Вищевказані обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом (а. с. 8), на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в темну пору доби, під час дії комендантської години. В ході спілкування працівник поліції повідомив про наявність ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, мотивуючи відмову тим, що вживав невелику кількість алкоголю.
Таким чином, районним судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в поліцейських не було законних підстав для зупинки транспортного засобу, під керування ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.
Указом Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжений. При введенні воєнного стану, застосовуються такі заходи правового режиму воєнного стану, як комендантська година.
Відповідно до абз. 1, 2 пункту 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 р. № 573 під час дії комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.
На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.
Так як ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час комендантської години, у працівників поліції були законні підстави для зупинки транспортного засобу та перевірки документів водія.
Крім того, однією із причин зупинки транспортного засобу було те, що водій ОСОБА_1 , в порушення п.2.3.в ПДР, керував ним, будучи непристебнутим ременем безпеки (а. с. 3).
Доводи захисника про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, суд вважає безпідставними, оскільки із дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що о 03 год. 21 хв. працівник поліції запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, роз`яснив процедуру проходження огляду та повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння.
Посилання захисника на обов`язкову участь двох свідків для проведення огляду є необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, працівниками поліції було здійснено фіксацію відмови ОСОБА_1 від проходження огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі, за допомогою технічних засобів відеозапису, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було істотно порушено право на захист ОСОБА_1 у зв`язку з не роз`ясненням йому прав, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки на 45 хвилині відеозапису (а. с. 8) зафіксовано, як працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 хотів пройти огляд у закладі охорони здоров`я є безпідставні, оскільки під час оформлення матеріалів справи та підписання протоколу та інших документів він таких вимог не заявляв і на проведенні медичного огляду не наполягав.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не може вживати алкогольні напої за станом здоров`я суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 притягується до відповідальності не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що є самостійним складом правопорушення. 
Відтак, незалежно від того, чи вживав ОСОБА_1 алкоголь, сам факт відмови від огляду утворює склад адміністративного правопорушення.
Посилання на стан здоров`я не звільняє особу від обов`язку пройти огляд у встановленому законом порядку.
Доводи про неналежність протоколу про адміністративне правопорушення з підстав його складення раніше акта огляду та направлення є безпідставними, оскільки сама по собі послідовність оформлення документів не свідчить про недопустимість, неналежність чи недостовірність доказів та не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом є безпідставні, оскільки на відеозаписі зафіксовано, як працівник поліції неодноразово повідомляє ОСОБА_1 про те, що йому потрібно викликати тверезого водія, в іншому випадку транспортний засіб буде евакуйовано на арешт майданчик. 
Будь яких порушень з боку працівників патрульної поліції, які б вказували на незаконну зупинку чи незаконне направлення на огляд, під час апеляційного розгляду судом не встановлено.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Буги А. В. не підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд,- 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Буги Артура Валерійовича залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя    [підпис]     В.Т. Марчук