Справа № 157/875/26
Провадження №3/157/379/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року 	місто Камінь-Каширський	

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В., поліцейської Войчук О.В., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , не працевлаштована, 
за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КпАП України),
в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (14 років), який є сином ОСОБА_1 , близько 17 год 00 хв 21 квітня 2026 року по вул. Ковельська у с. Видерта керував транспортним засобом марки «Opel Astra», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КпАП України, у зв`язку з чим на підставі ч. 3 ст. 184 КпАП України до адміністративної відповідальності належить притягнути його матір ОСОБА_1 .
Поліцейська ОСОБА_3 у судовому засіданні викладені у протоколі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 обставини підтримала та пояснила, що неповнолітній ОСОБА_2 не вперше керує транспортними засобами, у тому числі мотоциклом, однак протоколи про адміністративні правопорушення не були складені, оскільки вважали, що достатньо буде обмежитися профілактичними бесідами з батьками та самим неповнолітнім. Проте, як виявилося, цього не достатньо, адже 21 квітня 2026 року неповнолітній ОСОБА_2 знову керував автомобілем. Мама ОСОБА_1 , як свідчать вказані обставини, не має впливу на поведінку сина, а при спробі обговорити ситуацію з батьком, останній в телефонній розмові на той час пояснив, що не вдома, а тому не має можливості поговорити.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала та пояснила, що сину ОСОБА_4 надала автомобіль, щоб він його помив, однак син разом з товаришем без її дозволу цим автомобілем керував. Син вміє керувати транспортними засобами, допомагає їй виконувати польові роботи, керуючи трактором. Вона не дозволяє сину керувати мотоциклом чи автомобілем, неодноразово пояснювала, що цього робити не можна.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КпАП України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
З долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 у зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення час та місці керував автомобілем, відео такого керування виклав у мережі «Інтернет».
З пояснень неповнолітнього ОСОБА_2 від 29 квітня 2026 року вбачається, що він 21 квітня 2026 року дійсно керував автомобіль марки «Opel Astra». Оскільки хотів цей автомобіль помити на мийці, тому й поїхав ним. Також пояснив, що дійсно в інші дні керував мотоциклом, як про це пояснила у судовому засіданні поліцейська ОСОБА_3 .
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, скоєння якого пов`язане із експлуатацією неповнолітньою особою джерела підвищеної небезпеки, та особу ОСОБА_1 , яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину визнала, та її майновий стан і те, що на її утримані перебуває дитина з інвалідністю, вважаю за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, що встановлений санкцією частини статті закону, за якою вона притягується до адміністративної відповідальності, тобто у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 3 ст. 184, п. 1 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем її проживання.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя:      О.В. Антонюк