Справа № 485/2/26
Провадження № 2/485/146/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року  м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Горохівської сільської ради Миколаївської області, третя особа: Товарна біржа "Смарагд-Південь" про визнання права власності,
встановив:
У грудні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Горохівської сільської ради Миколаївської області про визнання договору дійсним. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 травня 2001 року в Херсонській товарній біржі "Смарагд-Південь" між ним, як покупцем, та ОСОБА_2 , як продавцем, був укладений торговий біржовий контракт №377-п купівлі-продажу домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі якого Снігурівською філією Миколаївського МБТІ за позивачем зареєстровано право власності за зазначене домоволодіння. Натепер, позивач обмежений у реалізації прав власника, оскільки угода не посвідчена нотаріально, що створює перешкоди у розпорядженні майном, а тому просив визнати дійсним торговий біржовий контракт №377-п купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , укладений та зареєстрований на товарній біржі "Смарагд-Південь" дійсним.
Ухвалою суду від 18 лютого 2026 року прийнято заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмета позову. В змінених вимогах позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Позивач ОСОБА_1 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує /Вх.№2145/26-вх. від 11.03.2026/.
Представник відповідача ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у відсутність представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечують /Вх.№4496/26-вх. від 12.05.2026/.
Третя особа про причини невки суд не повідомила.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу.
Враховуючи визнання позову відповідачами, суд вважає можливим ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України.
Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 25 травня 2001 року між ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_2 (продавець), на товарній біржі "Смарагд-Південь" в м. Снігурівка було укладено торговий біржовий контракт № 377-п купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: кам`яного житлового будинку, житловою площею 27,6 кв.м., з надвірними побутовими та господарськими будівлями з каменю та дерева: а-1-веранда, Б-1-сарай, В-1-сарай, Г-1-льох, №1,2-ворота, огорожа, №3-кран, І,ІІ-замощення, та розташоване на земельній ділянці площею 0,2429 га, відповідно до якого ОСОБА_1 купив у ОСОБА_2 вказане домоволодіння за 1000 грн /а.с.8/.
За умовами п.5 торгового біржового контракту № 377-п покупець набуває права власності на домоволодіння з моменту повного розрахунку по цьому контракту.
Як слідує зі змісту торгового біржового контракту № 377-п оплата по ньому проведена у повному обсязі 25 травня 2001 року, що посвідчено підписами сторін.
На підставі вказаного біржового контракту, 28 грудня 2012 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , в Снігурівській філії КП "ММБТІ" та записано в реєстрову книгу за № 82, що підтверджується довідкою Снігурівської філії КП "ММБТІ" №4-248 від 01 липня 2025 року /а.с.10/. Вказане також підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 26 грудня 2001 року про зареєстроване домоволодіння в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на праві власності в цілому на підставі торгового біржового контракту за №377-п /а.с.9/.
Згідно з рішенням Виконавчого комітету Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №35 від 16 грудня 2011 року, домогосподарству, головою якого є ОСОБА_1 , присвоєно адресу: АДРЕСА_2 /а.с.11-12/.
За даними довідки №117 від 08 квітня 2025 року, виданої Горохівською сільською військовою адміністрацією Баштанського району Миколаївської області, ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_2 з 1999 року по 2001 рік, а з 2001 року по теперішній час проживає по АДРЕСА_2 /а.с.13/.
Рішенням про відмову у проведенні реєстраційних дій №79342941 від 09 червня 2025 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно Снігурівської міської ради Миколаївської області Корженком О.Ю. відмовлено ОСОБА_1 у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із відсутністю нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу /а.с.15/.
Продавець, ОСОБА_2 , відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00054285594 від 21 жовтня 2025 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.33/.
За даними копії спадкової справи, заведеної у Другій Херсонській державній нотаріальній конторі 28 травня 2022 року за № 391/2002 після смерті ОСОБА_2 , його спадкоємцем є ОСОБА_4 , 1927 року народження. Свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок нікому не видавалося /а.с.94-97/. 
ОСОБА_4 померла, про що Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено актовий запис про смерть №203 від 09 березня 2017 року, що вбачається з відповіді Снігурівського відділу ДРАЦС /а.с.100/.
Відповідно до повідомлення Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 06 травня 2026 року спадкова справи після смерті ОСОБА_4 , 1927 року народження, яка померла в 2017 році згідно даних Спадкового реєстру не заводилась /а.с.105/.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.
Відповідно дост. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України "Про товарну біржу" (в редакції, чинній на момент укладення договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 336/6023/20 зазначив про те, що у частині другій статті 15 Закону України "Про товарну біржу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) міститься спеціальна норма щодо положень статті 47 та 227 ЦК УРСР 1963 року. Адже статті 47 і 227 ЦК УРСР 1963 року внормовували форму угоди/договору купівлі-продажу жилого будинку, а частина друга статті 15 Закону "Про товарну біржу" регулювала форму цього договору у вужчому розумінні - як укладеного на товарній біржі; спеціальна норма (частина друга статті 15 Закону України "Про товарну біржу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)) має перевагу над загальними (статті 47 та 227 ЦК УРСР 1963 року) нормами (lex specialis derogat generali). Прийнята пізніше в часі спеціальна норма (частина друга статті 15 Закону України "Про товарну біржу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин))) має перевагу над загальними (статті 47 та 227 ЦК УРСР 1963 року) нормами (lex posterior derogat priori). Відповідно, укладення договору на товарній біржі унеможливлювало його нотаріальне посвідчення в силу прямої вказівки на це в законі.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ухиляння будь-якої із сторін договору від його нотаріального оформлення на час його укладення є умовним в силу п.9 Додатку №1 до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженінаказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09.06.1998 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 р. за № 399/2839, яка діяла на час укладення договору, відповідно до якого біржовий договір купівлі-продажу визнано правовстановлюючим документом, а згідно ст.15 Закону "Про товарну біржу" реєстрація договору на біржі прирівнювалась до нотаріального оформлення (підтвердженням цьому є реєстрація спірного договору в БТІ).
Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. 
Згідно із ч.1 ст. 128 ЦК України, в редакції 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Оскільки, покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу, сплативши за придбане майно грошові кошти, у результаті чого набув право власності на нього, фактично володів даним майном, угода купівлі-продажу недійсною не визнавалась, суд вважає, що сторони договору домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу.
При цьому, право власності позивача на житловий будинок зареєстроване БТІ відповідно до чинного на той час законодавства, проте він позбавлений можливості внести такі дані в державний реєстр речових прав на нерухоме майно за невизнання такого права державним реєстратором, що порушує його права як власника нерухомого майна.
Судом перевірено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта, номер інформаційної довідки 477213049, станом на 14 травня 2026 року, відомості про право власності, заборону відчуження, іпотеку спірного житлового будинку відсутні.
За даними технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , виготовленого станом на 01 липня 2025 року КП "ММБТІ" (інвентаризаційна справа №58*), складовими житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами є: А-1 житловий будинок, Б-1 сарай, В-1 сарай, Гпд погріб з шиєю, Д-1 вбиральня-душ, Е-1 навіс, 1 замощення, №1 ворота, №2 огорожа, №3 водяний кран. Загальна площа 90,0 кв.м, з них 27,6 кв.м. житлова площа, 62,4 кв.м. допоміжна площа /а.с.16-18-зворот/.
Інвентаризаційна вартість житлового будинку становить 80 654,00 грн, що підтверджено довідкою Снігурівської філії КП "ММБТІ" від 30 грудня 2025 року /а.с.19/.
За такого, оскільки позивач довів порушення своїх прав власника нерухомого майна, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 4,13,81,141,263-265,268 ЦПК України, суд
ухвалив:
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Горохівської сільської ради Миколаївської області, третя особа: Товарна біржа "Смарагд-Південь" про визнання права власності - задовільнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 14.05.2026