ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2589/25 Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Василенка Я.М,
Кузьменка В.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Делікат Ритейл» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Делікат Ритейл» до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Делікат Ритейл» з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням ДПС у Черкаській області, якими застосовано до ТОВ «Делікат Ритейл» штрафні санкції на загальну суму 1003008 грн 34 коп, всього 103 податкових повідомлень-рішень.
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 580/7549/24, вирішено здійснювати розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.
Ухвалою від 12.03.2025 суд роз`єднав позовні вимоги в адміністративній справі № 580/7549/24, виділивши у самостійне провадження позовні вимоги, зокрема, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № 5875/23-00-09-01 від 03.05.2024 сума штрафу 6800 грн, № 5876/23-00-09-01 від 03.05.2024 сума штрафу 6800 грн.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.03.2025 на підставі ухвали від 12.03.2025 № 580/7549/24 виділено в самостійне провадження та присвоєно єдиний унікальний номер судової справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Делікат Ритейл до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування зазначених податкових повідомлень-рішень № 580/2589/25.
Ухвалою суду від 12.03.2025 справа №580/2589/25 суддею Руденко А. прийнята до провадження.
Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області проведено фактичну перевірку за місцем проведення господарської діяльності товариства щодо контролю за дотриманням вимог законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, цільового використання спирту етилового платниками податків, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відображення та правильності обрахунку акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів в розрахункових документах та фіскальних звітах, наявності документів, що підтверджують походження підакцизних товарів за місцем проведення фактичної діяльності за період з 28.03.2021 по 27.03.2024, за результатами якого складено акт перевірки №3694/23-00-09-01-16/42908375 від 04.04.2024 (далі акт перевірки).
На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за реалізацію алкогольних напоїв під час дії заборони на реалізацію алкогольних напоїв (період з 31.10.2022 з 21.00 до 10.00) на території Черкаської області (штраф 6800 грн);за реалізацію алкогольного напою неповнолітньому (штраф 6 800 грн.)
Заперечуючи застосування штрафних санкцій, позивач посилається на порушення порядку призначення та проведення фактичних перевірок, а саме:
- відсутність підстав для проведення фактичної перевірки, оскільки в наказі на проведення фактичної перевірки, призначеної на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.5 ст. 80 ПК України, відсутні посилання на конкретні (фактичні) підстави її призначення, не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти сумнівності операцій та яких саме. Вказане порушення призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню незаконним та скасуванню;
- недотримання відповідачем вимог до форми та змісту акта перевірки, оскільки висновки перевірки зроблені не за фактами порушень під час здійснення розрахункових операцій, а на підставі аналізу систем та баз даних, які є в розпорядженні контролюючого органу, а саме: бази даних АІС «Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій»; проведення відповідачем за своєю суттю не фактичної, а камеральної перевірки, оскільки згідно акту перевірки наведені порушення встановлено згідно баз даних контролюючого органу; дані СОД РРО є інформаційною базою даних контролюючого органу, а доказом про вчинення порушення може бути лише наявність розрахункового документа.
Відповідач вказав, що головною підставою для проведення фактичної перевірки є здійснення функцій, визначених законодавством щодо порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також щодо здійснення контролю за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Також, додатковою правовою підставою для проведення перевірки є підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а саме: інформація від Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області та лист ДПС України, яким доведено до опрацювання суб`єктів господарської діяльності.
Крім цього позивачем допущені посадові особи відповідача до проведення перевірки та докази непред`явлення або ненадання платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) документів, встановлених п. 81.1 ст. 81 ПК України, відсутні.
Щодо правомірності застосування інформації, яка міститься в СОД РРО, то СОД РРО це інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів. 
Отже, під час проведення перевірок відповідач має право використання податкової інформації, яка міститься в СОД РРО, враховуючи зазначене просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Делікат Ритейл» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Делікат Ритейл» не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі п.п. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8-20.1.11 п. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, ст. 16 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального наказом Головного у правління ДПС у Черкаській області від 2.203.2024 №710-п була призначена фактична перевірка ТОВ «Делікат Ритейл» за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Майдану, 5.
На підставі наказу від 22.03.2024 №710-п та направлень на проведення перевірки №1327/23-00-09-01-15, №13260/23-00-09-01-15 від 02.04.2024 посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області була проведена фактична перевірка ТОВ «Делікат Ритейл» за місцем фактичного проведення діяльності за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Майдану, 5 за період діяльності з 28.03.2021 по 27.03.2024.
За результатами перевірки відповідачем був складений акт перевірки від 04.04.2024 №3694/23-00-09-01-16/42908375 (далі акт перевірки), яким встановлено, що 26.02.2024 до ГУ ДПС у Черкаській області надійшло подання (з відповідними додатками) Черкаського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області від 21.02.2024 №3707/46/02-2024, щодо виявлення факту продажу алкогольного напою неповнолітньому.
Згідно вказаного подання 20.02.204 в магазині «Делікат» за адресою м. Черкаси. вул. Героїв Майдану, 5, який належить ТОВ «Делікат Ритейл» виявлено та задокументовано факт продажу алкогольного напою «Revo» продавцем ОСОБА_1 неповнолітній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України №481/95-ВР.
Також, згідно бази даних АІС «Податковий блок», підсистеми "Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» за адресою м. Черкаси, вул. Майдану, 5 фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій №4000417777 ТОВ «Делікат Ритейл» здійснювало реалізацію алкогольних напоїв через реєстратор розрахункових операцій під час дії заборони на реалізацію алкогольних напоїв (період з 31.10.2022 з 21.00 до 10.00) на території Черкаської області, яка була передбачена наказом Черкаської обласної військової адміністрації від 31.10.2022 №16. Перелік фіскальних чеків зазначений у акті перевірки, всього 8 операцій.
За висновком перевірки товариством було порушено: п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»; ч. 10 ст. 15-3 Закону №481/95-ВР.
На підставі акта перевірки, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:
№ 5876/23-00-09-01 від 03.05.2024, яким за порушення п. 2 ч. 1 ст. 153 Закону №481/95-ВР на підставі абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР, а саме: за реалізацію алкогольного напою неповнолітній особі, до позивача застосовано штраф у сумі 6 800 грн
№ 5875/23-00-09-01 від 03.05.2024, яким за порушення ч. 10 ст. 153 Закону №481/95-ВР, а саме: реалізацію алкогольних напоїв через реєстратор розрахункових операцій під час дії заборони на реалізацію алкогольних напоїв (період з 31.10.2022 року з 21.00 до 10.00) на території Черкаської області, яка була передбачена наказом Черкаської обласної державної адміністрації від 31.10.2022 №16, на підставі ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР, застосовано штраф у сумі 6 800 грн;
Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення до ДПС України, проте рішенням від 02.07.2024 за №20149/6/99-00-06-03-02-06 у задоволенні скарги було відмовлено.
Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся з позовом до суду.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що відсутність у наказі від 22.03.2024 №710-п фактичних підстав призначення фактичної перевірки не суперечить вимогам п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України та правовим позиціям Верховного Суду, за вказаних обставин фактична перевірка була призначена відповідно до вимог закону, а тому доводи позивача в цій частині є безпідставними.
Щодо використання відповідачем інформації із системи СОД РРО суд зазначив, що відповідач в межах цієї справи під час проведення фактичної перевірки мав правову можливість використовувати податкову інформацію, яка міститься в СОД РРО, зокрема щодо перевірки серії та номеру марок акцизного податку на алкогольні напої, інформація та дані якої є фактичним відображенням (дублюванням) розрахункових операцій, проведених позивачем у відповідний перевіряємий період.
Судом встановлено, що згідно бази даних АІС «Податковий блок», підсистеми "Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» за адресою м. Черкаси, вул. Героїв Майдану, 5 фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій №4000417777 ТОВ «Делікат Ритейл» здійснювало реалізацію алкогольних напоїв через реєстратор розрахункових операцій під час дії заборони на реалізацію алкогольних напоїв (період з 31.10.2022 з 21.00 до 10.00) на території Черкаської області, яка була передбачена наказом Черкаської обласної військової адміністрації від 31.10.2022 №16. Перелік фіскальних чеків зазначений у акті перевірки, всього 9 операції.
Водночас позивач ні до заперечень на акт перевірки, ні до суду не надав копії фіскальних чеків, які б спростували встановлені порушення.
За вказаних обставин, на переконання суду першої інстанції, доводи позивача про неможливість використання у якості доказів податкової інформації, отриманої із СОД РРО на підтвердження зазначених порушень, є необгрунтованими.
Щодо суті виявлених порушень, а саме: продаж алкогольного напою неповнолітньому та реалізацію алкогольних напоїв через РРО під час дії заборони на таку реалізацію, суд першої інстанції вказав, що позивачем у позовній заяві вказані порушення не заперечуються.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем доведено, а позивачем не спростовано порушення п. 2 ч. 1 та ч. 10 ст. 153 Закону №481/95-ВР в частині реалізації алкогольних напоїв неповнолітньому та під час дії заборони на реалізацію, а тому наявні підстави для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки у відповідача були відсутні підстави для проведення фактичної перевірки, товариство не вчиняло порушення щодо продажу алкогольного напою неповнолітньому згідно акта, а відтак, застосування штрафних санкцій на підставі податкового повідомлення-рішення від 03.05.2024 за № 5875/23-00-09-01, є незаконними.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Спірні відносини врегульовані Податковим кодексом України, Законом України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин) та прийнятими на його виконання нормативними актами.
Відповідно до підпункту 191.1.14 пункту 191.1 статті 191 ПК України, контролюючі органи здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.
Згідно норм підпункту 191.1.18 пункту 191.1 статті 191 ПК України, контролюючі органи організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями, пачках (упаковках) тютюнових виробів, ємностях (упаковках) з рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, під час їх транспортування, зберігання і реалізації.
Відповідно до змісту пункту 41.1 статті 41 ПК України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
Відповідно до пункту 61.1 ст. 61 ПК України, податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
У контексті доводів апелянта про те, що у відповідача були відсутні підстави для проведення фактичної перевірки, товариство не вчиняло порушення щодо продажу алкогольного напою неповнолітньому згідно акта, а відтак, застосування штрафних санкцій на підставі податкового повідомлення-рішення від 03.05.2024 за № 5875/23-00-09-01 є незаконними, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Згідно з приписами п. 75.1.3 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно із пунктом 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки та за наявності підстав для проведення фактичної перевірки.
Згідно підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, підставами проведення перевірки є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Судом першої інстанції під час розгляду спору було досліджено, що наказом від 22.03.2024 №710-п Головного управління ДПС у Черкаській області була призначена фактична перевірка ТОВ «Делікат Ритейл» за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Майдану, 5.
Правовими підставами для призначення фактичної перевірки у вказаному наказі зазначені підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України та ст. 16 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», мета перевірки - контроль за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального.
На підтвердження фактичних підстав для призначення фактичної перевірки позивача відповідач надав до суду подання Черкаського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області від 21.02.2024 №3707/46/02-2024 щодо виявлення факту продажу алкогольного напою неповнолітньому, копію паспорта неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію пояснень ОСОБА_1 від 20.02.2024, докази продажу алкогольного напою «Revo».
Так, згідно вказаного подання 20.02.204 в магазині «Делікат» за адресою м. Черкаси. вул. Героїв Майдану, 5, який належить ТОВ «Делікат Ритейл» виявлено та задокументовано факт продажу алкогольного напою «Revo» продавцем ОСОБА_1 неповнолітній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Разом із тим, у питанні застосування пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, практика Верховного Суду є сформованою і усталеною і полягає в тому, що ця норма містить дві самостійні (автономні) підстави для проведення фактичної перевірки у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального: (1) отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а також (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у цій сфері. Тобто цей пункт передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Також, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював у своїй постанові від 26 березня 2024 року у справі № 420/9909/23 сформулював правовий висновок, згідно з яким у спорах цієї категорії перевірці підлягають, як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.
Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши правові норми та правові позиції Верховного Суду в подібних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що фактичними підставами проведення фактичної перевірки позивача згідно наказу від 22.03.2024 №710-п як інформація, отримана від ГУ НП у Черкаській області, так і безпосереднє виконання функцій контролю за дотриманням позивачем вимоги нормативно-правових актів, які регулюють реалізацію алкогольних напоїв у роздрібній торгівлі.
При цьому, відсутність у наказі від 22.03.2024 №710-п фактичних підстав призначення фактичної перевірки, само по собі не суперечить вимогам п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України та правовим позиціям Верховного Суду.
На переконання колегії суддів, за вказаних обставин фактична перевірка була призначена відповідно до вимог закону, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Щодо висновків контролюючогоо ргану про продаж алкогольного напою неповнолітньому та реалізацію алкогольних напоїв через РРО під час дії заборони на таку реалізацію, слід зазначити таке.
Згідно ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону №481/95-ВР, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особам, які не досягли 18 років.
За змістом ч. 10 ст. 15-3 Закону №481/95-ВР, сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.
Згідно з абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону у сумі 6800 гривень.
Водночас, за обставин справи, позивачем не було спростовано порушення п. 2 ч. 1 та ч. 10 ст. 153 Закону №481/95-ВР в частині реалізації алкогольних напоїв неповнолітньому та під час дії заборони на реалізацію, а посилання апелянта в цій частині є недоведеними та ґрунтуються на необхідності встановлення факту притягнення особи до відповідальності за КУпАП, що не передбачено наведеними приписами законодавства, а тому, суд першої інстанції мав підстави для висновку про те, що у відповідача були підстави для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР. Застосування штрафу у розмірі 6800 грн за податковим повідомленням-рішенням № 5875/23-00-09-01 від 03.05.2024 та у розмірі 6800 грн за податковим повідомленням-рішенням № 5876/23-00-09-01 від 03.05.2024 є обгрунтованим, а податкові повідомлення-рішення є такими, що не підлягають скасуванню. 
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За правилами статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 243, 244, 311, 316, 321, 322, 325, 328-331 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Делікат Ритейл» - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 
Судді В.В. Кузьменко 
Я.М. Василенко