ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/8141/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2026 року (суддя Сліпець Н.Є.) в адміністративній справі №160/8141/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.05.2021 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 під час її перерахунку з 01.04.2019 року з 83% на 70% відповідних сум грошового забезпечення;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату заборгованості ОСОБА_1 по пенсії, призначеній відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військові служби, та деяких інших осіб», з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 83% відповідних сум грошового забезпечення з 01.04.2019 року.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) грн. 
05.05.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення, подана в порядку ст.378 КАС України, в якій просив:
- змінити спосіб і порядок виконання рішення від 29.06.2021 року Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/8141/21, на підставі якого був виданий відповідний виконавчий лист Дніпропетровським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
здійснити перерахунок та виплату заборгованості ОСОБА_1 по пенсії, призначеній відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військові служби, та деяких інших осіб», з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 83% відповідних сум грошового забезпечення з 01.04.2019 року, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 нараховану заборгованість у розмірі 72 098,19 грн (а.с.129-130). Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.05.2026 року вказану заяву залишено без руху на підставі ч. 10 ст. 169 КАС України та зобов`язано заявника у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути недоліки шляхом надання до суду документу про сплату судового збору у розмірі 798,72 грн, з огляду на п. 6 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», якою визначено, що за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення справляється судовий збір в розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (а.с. 169-170).
13.05.2026 від представника позивача надійшло клопотання про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, в обґрунтовання якого зазначено, що п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» прямо звільняє від сплати збору за подання заяв про зміну способу і порядку виконання судового рішення та зауважено, що за наявності суперечливих норм закон зобов`язує суд вирішувати колізії на користь громадянина, забезпечуючи його право на доступ до правосуддя. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2026 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Руденка Євгенія Генійовича про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати – відмовлено.
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - Руденка Євгенія Генійовича про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №160/8141/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто заявнику.
Ухвала суду мотивована тим, що пункт 6 частини третьої статті 4 Закону №3674-VI є спеціальною нормою, яка регулює сплату судового збору при зверненні саме до адміністративних судів. Як наслідок, правила пункту 2 частини другої статті 3 Закону №3674-VI у такому разі вважаються загальними, відтак, до спірних правовідносин слід застосовувати норму, якою передбачена сплата судового збору.
Не погодившись з такою ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду по суті заяви.
Позивач, серед іншого, вказує, що п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» прямо звільняє від сплати збору за подання заяв про зміну способу і порядку виконання судового рішення та зауважено, що за наявності суперечливих норм закон зобов`язує суд вирішувати колізії на користь громадянина, забезпечуючи його право на доступ до правосуддя.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
За приписами частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Разом із цим, статтею 378 КАС України не врегульовано вимоги щодо форми та змісту заяви про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення та питання щодо залишення без руху вказаних заяв.
Частиною 10 статті 169 КАС України передбачено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.
Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).
Частиною першою статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Пунктом 2 частини другої статті 3 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.
Водночас, пунктом 6 частини третьої статті 4 того самого Закону визначено, що за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення справляється судовий збір в розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В свою чергу, стаття 4 Закону №3674-VI не встановлює судовий збір за подання до загального чи господарського суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.
Отже, положення ст. 4 Закону №3674-VI є спеціальними у частині визначення ставок збору саме за подання до адміністративного суду заяв, передбачених, зокрема, ст. 378 КАС України.
Вказаний правовий висновок щодо застосування положень Закону №3674-VI за звернення до адміністративного суду із заявою у порядку ст. 378 КАС України сформований в постанові Верховного Суду від 09 березня 2026 року у справі № 140/4276/22.
Враховуючи вищенаведену позицію Верховного Суду, яка є застосованою до правовідносин у цій справі, а також те, що законодавець передбачив пряму та однозначну процесуальну вимогу, закріплену у п. 6 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», яка є спеціальною відносно положень ст. 3 цього ж Закону, оскільки конкретно визначає об`єкт справляння збору - заяву про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення - та встановлює фіксований розмір ставки за її подання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за звернення до адміністративного суду із заявою про зміну чи встановлення способу, порядку або строку виконання судового рішення передбачено сплату судового збору.
Колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції про те, що посилання заявника на практику Верховного Суду у справах, в яких наведених висновок про те, що приписами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» не передбачено ставки судового збору за звернення до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, є безпідставними, оскільки у спірному випадку вирішується питання про зміну способу і порядку виконання рішення суду, а не встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Так, дійсно Законом України «Про судовий збір» не передбачено ставки судового збору за звернення до суду із заявами у порядку ст. 382-383 КАС України (судовий контроль за виконанням рішення суду). Проте, як вбачається з положень Закону №3674-VI, за звернення із заявою у порядку ст. 378 КАС України передбачено сплату судового збору, тому висновки Верховного Суду, на які посилався позивач, не можуть застосовуватися за аналогією.
Як свідчать матеріали справи, заявник судовий збір не сплатив та не усунув недоліки заяви на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.05.2026 про залишення без руху заяви на підставі ч. 10 ст. 169 КАС України.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення заявнику заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення, поданої в порядку ст.378 КАС України.
Керуючись ст. 169, 241-245, 250, 311, 312, 316, 321, 322, 378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2026 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 02.07.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров