П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 712/4563/26
Провадження № 3/712/1464/26

07 травня 2026 року, суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Бащенко С.М., за участю ОСОБА_1 , адвоката Заволокіна О.О., який представляє інтереси ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу КИЧК №333 від 31.03.2026 року: 31.03.2026 близько 00 год 10 хв. мол. сержант ОСОБА_1 вжила алкогольні напої та виконувала обов`язки військової служби в нетверезому стані на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в умовах воєнного стану.
31.03.2026 о 00 год. 50 хв. ОСОБА_1 була доставлена до Черкаського обласного наркологічного диспансеру де був встановлений діагноз – Алкогольне сп`яніння, що підтверджується висновком з амбулаторної карти від 31.03.2026 №214 Черкаського обласного наркологічного диспансеру та свідками правопорушення..
Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснила, що 30.03.2026 року вона перебувала вдома після добового наряду. З дозволу командира вона перебувала на похованні загиблого кума. Вона перенесла нервовий стрес, для заспокоювання вона вживала заспокійливі лікарські засоби. Близько 22 год 55 хв. їй зателефонували і повідомили, що необхідно терміново з`явитися на шикування. Вона прибула на місце, шикування не було. Їй було повідомлено про проведення перевірки її на стан алкогольного сп`яніння. Потім вони поїхали до неї додому, щоб взяти військовий квиток, після чого поїхали в наркодиспасер. Лікар запитала її чи вживала вона алкогольні напої і дала їй прилад «Драгер», вона подула в нього, після чого сказала вийти з кабінету. 
Адвокат Заволокін О.О., який представляє інтереси ОСОБА_1 надав суду клопотання про закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 з додатками в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. передбаченого ст. 172-20 ч. 3 КУпАП, яке в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 30.03.2026 року о 22 год. 30 хв. він в складі інших осіб був викликаний для складання протоколу відносно ОСОБА_1 . Коли він прибув до військової частини відбулася нарада за головуванням т.в.о. командира ОСОБА_3 і він повідомив, що ОСОБА_1 розповсюджує відносно нього чутки і є підозра, що вона можливо перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Він повідомив ОСОБА_3 , що вона зараз знаходиться після добового чергування і поведінка ОСОБА_3 схожа на зведення особистих рахунків, але його повідомлення було проігноровано. Первинний огляд ОСОБА_1 уповноваженою на те особою проведений не був і не було підстав для проведення такого огляду. ОСОБА_3 дав команду Фіньку викликати ОСОБА_1 вона прибула. За вказівкою ОСОБА_3 вони разом з ОСОБА_4 вибули до наркодиспасеру. Лікарь провела медичний огляд за допомогою спеціального пристрою та склала висновок, що ОСОБА_4 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, лікар ОСОБА_4 не оглядала на виявленні ознак алкогольного сп`яніння. 
Т.в.о. командира викликав на службу ОСОБА_4 і дав команду доправити ОСОБА_4 до наркодиспансеру. Т.в.о. командира зібрав нараду і повідомив. що ОСОБА_4 дискримінує його і можливо вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Суддя дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , доводи адвоката, дослідивши клопотання з додатками, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Як передбачено ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.
Частина 3 статті 172-20 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (частина перша статті); та участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів (частина друга статті). Вказані склади є альтернативними та не можуть бути констатовані одночасно в одному протоколі, адже потребують надання доказів саме в залежності від кваліфікуючих ознак певного порушення.
Відповідно до ст.21-4, ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених цим Законом. Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
За приписами абз.7 ст.4 розділу 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, серед іншого, - не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 31.03.2026 близько 00 год 10 хв. мол. сержант ОСОБА_1 вжила алкогольні напої та виконувала обов`язки військової служби в нетверезому стані на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в умовах воєнного стану.
Як вбачається з витягу з бойового розпорядження командира 1 батальйону радіоелектронної боротьби в/ч від 28.03.2026 №114-1дск ОСОБА_1 була залучена до виконання бойових (спеціальних) завдання протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури, а саме з охорони та оборони розгорнутого пункту управляння КСП Черкаси 1 батальйону радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 з 29.03.2026 по 30.03.2026. 
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 30.03.2026 року о 22 год. 30 хв. він в складі інших осіб був викликаний для складання протоколу відносно ОСОБА_1 в.о. командира викликав на службу ОСОБА_4 , яка знаходилася вдома після добового чергування і дав команду доправити ОСОБА_4 до наркодиспансеру. Т.в.о. командира зібрав нараду і повідомив. що ОСОБА_4 дискримінує його і можливо вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, суддя вважає, що ОСОБА_1 не виконувала обов`язки військової служби, а знаходилася вдома, після добового чергування, звідки її було викликано до військової частини.
В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 31.03.2026 року виконувала обов`язки військової служби на території військової частини, а перебування ОСОБА_1 за місцем свого проживання з ознаками алкогольного сп`яніння, не тягне за собою відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не міститься зазначення чітко визначеного військового обов`язку, підстав і часу його виконання у відповідності до ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", який би виконувала військовослужбовець ОСОБА_1 за обставин, вказаних у протоколі, знаходячись у розташуванні військової частини або поза ним.
Таким чином, сам факт складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом вчинення такого правопорушення за відсутності інших належних доказів.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).
На підставі вищевикладеного та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 172-20 ч. 3, ст. 247 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч. 3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського 
районного суду м. Черкаси С.М. Бащенко