Справа № 747/148/26 
Провадження № 2/747/149/26 

РІШЕННЯ
іменем України

07.05.2026 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Тіщенко Л.В. за участю секретаря Зірки В.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» Паладіч А. звернулась до суду із даним позовом до відповідачки. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача вказує про те, що 30.09.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 8338049 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після того, як відповідачем було здійснено реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора і заповнено електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 8338049 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту). Позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «АВЕНТУС Україна» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему на номер телефону НОМЕР_1 (що було зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті) одноразовий ідентифікатор С8062, котрий в свою чергу боржником було 30.09.2024 в 05:50:37 введено/відправлено первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання договору № 8338049 на умовах визначених офертою. Таким чином, 30.09.2024 між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 8338049 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно умов Договору ТОВ «АВЕНТУС Україна» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 3 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,00 % на день. ТОВ «АВЕНТУС Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_2 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг «ТОВ ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ». Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи платежі не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 
10.06.2025 між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-12/25, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС Україна» передає (відступає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС», а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуває права вимоги ТОВ «АВЕНТУС Україна» за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до Додатку (реєстру боржників) до договору Факторингу заборгованість ОСОБА_1 за договором № 8338049 складає 11 939, 30 грн. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором № 8338049 від 30.09.2024 становить - заборгованість по основному боргу - 2999, 40 грн, заборгованість по відсотках - 3509, 90 грн, пеня - 5430, 00 грн, загальна заборгованість - 11 939, 30 грн. 
Крім того, 04.09.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 1745741 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після того, як відповідачем було здійснено реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора і заповнено електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 1745741 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту). 04.09.2024 позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» направило 04.09.2024 в 22:57:30 ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему на номер телефону НОМЕР_1 (що було зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті) одноразовий ідентифікатор А927, котрий в свою чергу боржником було 04.09.2024 в 22:57:30 введено/відправлено первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання договору № 1745741 на умовах визначених офертою. Таким чином, 04.09.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1745741 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно умов Договору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» зобов`язується надати позичальнику кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,00 % на день. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_2 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК». Таким чином позичальником було отримано кредит в загальній сумі 2500, 0 грн. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи платежі не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 
29.04.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-09/25, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС», а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуває права вимоги ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до Додатку (реєстру боржників) до договору Факторингу заборгованість ОСОБА_1 за договором № 1745741 складає 10 907, 31 грн. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором № 1745741 від 04.09.2024 становить - заборгованість по тілу - 2498, 94 грн, заборгованість по відсотках - 4073, 37 грн, пеня - 4335 грн, загальна заборгованість - 10 907, 31 грн. 
Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за Договором № 8338049 від 30.09.2024 в розмірі 11 939, 30 грн, та заборгованість за договором № 1745741 від 04.09.2024 року у розмірі 10 907, 31 грн, та понесені судові витрати по сплаті судового збору. 
Ухвалою від 07 квітня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 07 травня 2026 року, про що учасники справи повідомлені належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, до позовної заяви надали клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причину неявки, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч.1 ст 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
Судом встановлено, що 30.09.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 8338049 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме позичальником ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором С8062 (а.с.7-17) Також позичальником ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.18-19) Згідно з п. 1.2 Договору, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 3 000,00 грн. Відповідно до п. 1.4 Договору, строку кредиту становить 360 днів. Відповідно до п. 2.1. Договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_3 . Згідно з п. 2.4. Договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1. договору. В Додатку № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 8338049 від 30.09.2024 міститься графік розрахунків та орієнтовна вартість кредиту (а.с. 16 зв). У паспорті споживчого кредиту (стандартизована форма) вказано інформацію, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит: сума кредиту, строк кредитування, стандартна процентна ставка, знижена процентна ставка відсотків річних, загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом, реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою та інша інформація (а.с.18-19) Відповідно до листа ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 11.06.2025 р відповідно до договору на переказ коштів № 28/11/2019 від 28.11.2019 року грошові кошти відправлено за відповідним призначенням, а саме - 30.09.2019 на картку НОМЕР_2 в сумі 3000 грн (а.с. 48 зв) Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 8338049 від 30.09.2024, позичальник ОСОБА_1 заборгованість по основному боргу - 2999, 40 грн, заборгованість по відсотках - 3509, 90 грн, пеня - 5430, 00 грн, загальна заборгованість - 11 939, 30 грн. (а.с.42-47) 10 червня 2025 між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-12/25, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС Україна» передає (відступає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС», а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуває права вимоги ТОВ «АВЕНТУС Україна» за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. (а.с.49-54) Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору Факторингу заборгованість ОСОБА_1 за договором № 8338049 складає 11 939, 30 грн. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором № 8338049 від 30.09.2024 становить - заборгованість по основному боргу - 2999, 40 грн, заборгованість по відсотках - 3509, 90 грн, пеня - 5430, 00 грн, загальна заборгованість - 11 939, 30 грн. (а.с.63) 
04.09.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1745741 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме позичальником ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором А927 (а.с. 64-70) Також позичальником ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 71-72) Згідно з п. 1.1 Договору, Товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 2 500,00 грн. Відповідно до п. 1.3 Договору, строку кредиту становить 360 днів. Відповідно до п. 2.1. Договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_3 . Згідно з п. 2.4. Договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1. договору. В Додатку № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1745741 від 04.09.2024 міститься графік розрахунків та орієнтовна вартість кредиту (а.с. 68 зв). У паспорті споживчого кредиту (стандартизована форма) вказано інформацію, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит: сума кредиту, строк кредитування, стандартна процентна ставка, знижена процентна ставка відсотків річних, загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом, реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою та інша інформація (а.с. 71-72) Відповідно до листа ТОВ «ПЕЙТЕК» від 08.05.2025 р відповідно до договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку від 01.04.2024 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 04.09.2024 в 22:59:09 на суму 2500, 0 грн, призначення платежу - зарахування накартку, маска картки НОМЕР_2 (а.с. 86) Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 1745741 від 04.09.2024, позичальник ОСОБА_1 заборгованість становить - заборгованість по тілу - 2498, 94 грн, заборгованість по відсотках - 4073, 37 грн, пеня - 4335 грн, загальна заборгованість - 10 907, 31 грн. (а.с.23-25) 29 квітня 2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-09/25, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС», а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуває права вимоги ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. (а.с.87-93) Відповідно до Додатку (реєстру боржників) до договору Факторингу заборгованість ОСОБА_1 за договором № 1745741 складає 10 907, 31 грн, а саме - заборгованість по тілу - 2498, 94 грн, заборгованість по відсотках - 4073, 37 грн, пеня - 4335 грн (а.с.101) 
Розглядаючи справу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. 
При розгляді даної справи судом застосовуються наступні положення цивільного законодавства України. 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено в ході судового розгляду, 30.09.2024 між ТОВ «АВЕНТУС Україна та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір № 8338041 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та 04.09.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено Договір № 1745741 про надання споживчого кредиту у формі електронного документу з використанням відповідачкою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Відповідно до частин 1-4 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України. Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України. Продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку. Після підписання відповідачкою договорів електронним підписом шляхом введення одноразових ідентифікаторів позикодавцями ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» на виконання вимог кредитних договорів мало бути перераховано відповідачці грошові кошти в розмірі 3 000, 00 грн та 2 500, 00 грн. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перерахування кредитних коштів позивач підтверджує листами ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 11.06.2025 (а.с.48) та ТОВ «Пейтек» від 08.05.2025 (а.с.86), зі змісту яких вбачається, що між первісними кредиторами та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» і ТОВ «Пейтек» були укладені договори на переказ коштів від 28.11.2019 тавід01.04.2024, відповідно до яких було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 3 000 грн та 2 500 грн відповідно, проте до позову не долучено доказів наявності правовідносин між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» і ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Пейтек», що могли би свідчити про здійснення переказу коштів на рахунок відповідачки від імені первісних кредиторів. 
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, повинні бути первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, вбачається, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018 (далі - Положення) передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно з пунктом 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Відповідно до п. 46 Положення відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками здійснюється на підставі платіжних інструкцій, наданих/складених відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з питань безготівкових розрахунків та виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті. До позову не додано виписку з клієнтського рахунку, клопотань від позивача про витребування судом документів протягом розгляду справи не надходило. 
Матеріали справи не містять доказів, що власником картки НОМЕР_2 є відповідачка ОСОБА_1 . З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, вбачається, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Долучені позивачем докази - листи ТОВ «Пейтек» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» - не можу відноситись до первинної бухгалтерської документації, вони не містять даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, повного номеру картки, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів про наявність договірних відносин між первісними кредиторами та установами, які здійснювали перекази коштів за укладеними відповідачкою з первісними кредиторами договорами, за своїм змістом надані докази не підтверджують переказ коштів на виконання договору № 8338049 від 30.09.2024 та на виконання договору № 1745741 від 04.09.2024. Також при вирішенні справи судом застосовуються положення цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та доказування. 
Так, за правилами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18. 
Надані позивачем розрахунки заборгованості за договорами № 8338049 від 30.09.2024 та № 1745741 від 04.09.2024 не є безспірними доказами існування заборгованості та її розміру. Ненадання відповідачем відзиву на позов не дає суду підстав стверджувати про визнання обставин, зазначених в позовній заяві та доведення таких обставин перед судом. Також суд вважає за необхідне зауважити, що до матеріалів позовної заяви позивачем не надано виписок з банківського рахунку відповідачки за період з моменту відкриття карткового рахунку, який би доводив, зокрема, факт переказу коштів та відображував би його розмір. Представником позивача не заявлялись перед судом клопотання про витребування даної інформації, яка є банківською таємницею. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність заявленого розміру заборгованості за кредитним договором № 8338049 від 30.09.2024 та за кредитним договором № 1745741 від 04.09.2024, .04.2024, факту наявності заборгованості у відповідачки перед позивачем та її розміру, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. 
Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог п.2 ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат. 

На основі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 18, 89, 95, 133, 141, 247, 258, 263-265, 279 ЦПК України, ст. 526, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -  
УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 - відмовити. 

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії рішення. 

Учасники справи: 

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження - вул Іллінська, 8 м Київ, 04070 

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 

Суддя Л.В.Тіщенко